УХВАЛА

26 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/5880/23 

Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І. В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз"  (далі- Товариство) 
на рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2023, 
додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.07.2023 та
постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія"
до Товариства 
про зобов`язання поставити товар, 

ВСТАНОВИВ:
Товариство 05.02.2024 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення  господарського суду міста Києва від 20.06.2023, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.07.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №  910/5880/23 та ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю.
Водночас до скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішення суду першої інстанції від 20.06.2023 та постанови суду апеляційної інстанції від 05.12.2023 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Від товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" 14.02.2024 (згідно зі вхідним штампом Верховного Суду) надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства у цій справі.
Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги з урахуванням поданих заперечень, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Як свідчить зміст касаційної скарги, підставами касаційного оскарження  скаржник зазначає пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Водночас з огляду на зміст процесуального законодавства, оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. 
Тобто, у разі подання касаційної скарги з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої     статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. Якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, повинно бути зазначено яке саме клопотання суд необґрунтовано відхилив про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Однак у поданій касаційній скарзі скаржник, посилаючись на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 цього Кодексу, зазначає про порушення норм процесуального права, зокрема, статей 2, 7, 11, 13, 42, 73-80, 86 236, 238 ГПК України,  проте скарга не містить обґрунтування обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу, та конкретизації того, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою та третьою статті 310 ГПК України підстав (без посилання на конкретний пункт ), призвело до ухвалення незаконного рішення у цій справі.
Водночас як свідчить прохальна частина касаційної скарги, скаржник просить також скасувати додаткове рішення суду першої від 04.07.2023, яке залишене без змін постановою апеляційної інстанцій від 05.12.2023 у цій справі, проте скарга не містить обґрунтувань порушених судами попередніх інстанцій норм права (яких саме) під час ухвалення вказаних додаткових рішень про розподіл судових витрат та жодної з передбачених частиною другою статті 287 ГПК України підстав для касаційного оскарження додаткового рішення суду першої та постанови апеляційної інстанцій у цій справі.
З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга. 
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: 
уточнити наведену скаржником підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України та конкретизувати, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою та третьою статті 310 названого Кодексу (зазначити пункт/пункти) призвело до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі із зазначенням конкретних обставини справи, неповне встановлення яких допустили суди попередніх інстанцій та/або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, а також обґрунтувати неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яких припустилися суди  попередніх інстанцій під час ухвалення додаткового рішення суду першої інстанцій, залишеного без змін постановою апеляційного господарського суду, у взаємозв`язку з посиланням на визначену відповідним пунктом частини другої статті 287 ГПК України підставу для касаційного оскарження додаткового рішення  у цій справі.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
З огляду на залишення касаційної скарги без руху клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку залишається без вирішення до усунення недоліків.
Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення  господарського суду міста Києва від 20.06.2023, додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.07.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №  910/5880/23 залишити без руху.
2. Надати акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул. О.  Копиленка,  6.
3. Роз`яснити акціонерному товариству "Укртрансгаз", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                      І. В.  Булгакова