УХВАЛА

08 лютого 2024 року 
м. Київ
cправа №  910/15398/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023
(головуючий - Ткаченко Б.О., судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В.)
у справі №910/15398/18 
за позовом ОСОБА_2 
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Солушенс енд Трейд ЛТД"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача -  ОСОБА_1 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: 1) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Юрія Назіровича, 2) Товариства з обмежено відповідальністю "Аніс Плюс", 3) ОСОБА_3 , 4) територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради
про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, визнання недійсним правочину передачі майна до статутного капіталу, скасування запису про проведення державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №910/15398/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Предметом оскарження  є ухвала Північного апеляційного господарського суду, яка прийнята 03.11.2023, отже останнім днем строку, встановленого для касаційного оскарження цієї постанови є 23.11.2023.

Однак ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою лише 17.01.2024, про що свідчать відомості відділу поштового зв`язку на конверті у якому надійшла касаційна скарга, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 288 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2  ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Водночас доказами на підставі яких можна встановити вищевказані обставини, зокрема, можуть бути поштовий конверт з трек-номером, у якому копія оскаржуваної ухвали надійшла скаржникові або рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яке повертається до відповідного суду після вручення судового рішення та долучається до матеріалів справи, копія розписки про вручення наручно у приміщення суду копії судового рішення, роздруківкою картки руху документу з особистого кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази. Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надає докази отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Суд зауважує, що з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що після винесення оскаржуваного судового рішення в межах справи №910/15398/18 ОСОБА_1 ознайомлювався із матеріалами справи, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи, яка надійшла до суду 24.11.2023, зареєстрована під № 09.1-13/27551/23. Окрім того, з ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був особисто присутній у судовому засіданні щодо розгляду його апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва 13.09.2023 у справі №910/15398/18.

Згідно з ч. 3 ст. 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 288 ГПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Водночас ч. 3 ст. 292 ГПК України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №910/15398/18 про повернення апеляційної скарги.

За змістом пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №910/15398/18 скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Однак до касаційної скарги скаржника не додано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання, у якому скаржник просить звільнити його від  сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , як учасник справи, рішення в якій прямо стосується його прав та інтересів, який є непрацездатною особою у похилому віці (пенсіонер), не в змозі сплатити для захисту своїх інтересів суму судового збору в розмірі 1   180   250,00 грн, однак в міру своїх можливостей, сплатив судовий збір в розмірі 13   620,00 грн для розгляду справи в суді апеляційної інстанції. І на його думку, в порушення норм Конституції України, чинного законодавства та практики ЄСПЛ, судом апеляційної інстанції йому було відмовлено в доступі до правосуддя. Окрім цього, до касаційної скарги долучає відповідь Головного управління Пенсійного фонду України (далі - Головне управління) на адвокатський запит, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.02.2016 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розмір якої з 01.03.2023 складає 8987,26 грн. Враховуючи вищенаведене, вважає, що він має бути звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до статті 129 Конституції України, забезпечення права на касаційний  перегляд справи у визначених законом випадках  є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 

Аналізуючи право особи на розгляд її скарги в касаційному суді, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у Рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яким зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 

При цьому, Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

З огляду на приписи статті 287 ГПК України, реалізація особою права на касаційне оскарження рішення (ухвали, постанови) судів попередніх інстанцій здійснюється шляхом подання касаційної скарги, вимоги до форми та змісту якої встановлені статтею 290 цього Кодексу. Частиною 4 статті 290 ГПК України визначено перелік обов`язкових додатків до касаційної скарги, серед яких зазначено докази сплати судового збору.

Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду з касаційною скаргою на судові рішення,      у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір",   є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд". 

Колегія суддів зазначає, що положення статей ГПК України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. 

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Враховуючи    вищенаведене, Верховний Суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору. Копія відповіді Головного управління на адвокатський запит, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію, не підтверджує неможливість сплати судового збору за касаційний перегляд оскаржуваного судового рішення та те, що розмір судового збору за касаційний перегляд оскаржуваного судового рішення перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, оскільки не виключена можливість отримання скаржником у 2023 році інших видів доходів. 

Відповідно до ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що судовий збір має бути перерахований за такими реквізитами: 
Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО): 899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету: 22030102
Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Призначення платежу *;101; _________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).

Отже скаржнику необхідно надати Суду докази, що підтверджують сплату судового збору в установленому Законом порядку в сумі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №910/15398/18 підлягає залишенню без руху на підставі ч. ч. 2, 3  ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків касаційної скарги до якої долучити: клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якому навести підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, разом з належними доказами отримання оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду;  докази, що підтверджують сплату судового збору в установленому Законом порядку в сумі 3028,00 грн.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
2.Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №910/15398/18 залишити без руху.
3.Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
4.Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                        О.А. Кролевець

Судді                                                                                               Н.М. Губенко

                                                                                                        В.І. Студенець