УХВАЛА

29 січня 2024 року 
м. Київ
cправа №  916/2740/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Огородніка К. М. 

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного Товариства "МР Банк" 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 13.12.2023
та на постанову Господарського суду Одеської області
від 12.10.2023
у справі № 916/2740/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт"
до   Публічного акціонерного товариства "Ринок Малиновський"
про   банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
05.01.2024 Акціонерне Товариство "МР Банк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою Вих. № 29  від 05.01.2024 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/2740/21.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного Товариства "МР Банк"  у справі  № 916/2740/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Васьковського О. В., судді - Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 09.01.2024.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ у справах Levages Prestations Sevices v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).
Як визначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення ЄСПЛ у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" від 28.05.1985).
Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення ЄСПЛ у справі "Беллє проти Франції" від 04.12.1995). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. 
Водночас право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001).
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. 
Водночас 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства    (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
З дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним принципом визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
У свою чергу, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Отже, реалізація права на касаційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главою 2 "Касаційне провадження" розділу IV "Перегляд судових рішень" ГПК України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (з внесеними змінами відповідно до Закону України № 2971-IX від 20.03.2023, що набрав чинності  з 15.04.2023).
Наведений в абз. 1 ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019 та з внесеними змінами відповідно до Закону України № 2971-IX від 20.03.2023, що набрав чинності  з 15.04.2023, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зазначений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства перелік судових рішень, що підлягають самостійному касаційному оскарженню, є вичерпним і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення, які відсутні у зазначеному переліку, унеможливлює здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню відповідно до якого судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи(частина третя статті 3 ГПК України). Отже  при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій. 
Як вбачається з Єдиного державного реєстр судових рішень постановою господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі № 916/2740/21 припинено процедуру розпорядження майном ПАТ „Ринок Малиновський" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Ратушного А.І., визнано боржника банкрутом, відкрито строком на дванадцять місяців ліквідаційну процедуру ПАТ „Ринок Малиновський" та призначено ліквідатором боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну тощо.
Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного Товариства "МР Банк" постанову господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі № 916/2740/21 залишено без змін.
Як вже зазначалось, предметом касаційного оскарження у справі № 916/2740/21 за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк" є постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у справі № 916/2740/21, предметом перегляду якої була постанова Господарського суду Одеської області  від 12.10.2023 в тому числі стосовно призначення ліквідатором боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено абзацом першим частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанова Південно-Західного  апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та постанова Господарського суду Одеської області  від 12.10.2023 прийнята за результатами розгляду скарги Акціонерного Товариства "МР Банк" в частині призначення  ліквідатором боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну у справі № 916/2740/21 не підпадає під об`єкти касаційного оскарження визначених частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням змін, що набрали чинності  з 15.04.2023.
Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному 
Оскільки Акціонерним Товариством "МР Банк" подано касаційну скаргу  на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову господарського суду Одеської області від 12.10.2023 в частині  призначення  ліквідатором боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну у справі № 916/2740/21, які відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк" постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову господарського суду Одеської області від 12.10.2023 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну у справі № 916/2740/21 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Також оскаржуваною постановою Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі № 916/2740/21, яка залишена без змін оскаржуваною постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 окрім іншого визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 916/2740/21.
Частиною 1 статті 294 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження. 

До вирішення питання про відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк" Вих. № 29  від 05.01.2024 від інших учасників справи заперечень проти відкриття касаційного провадження не надійшло.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана Акціонерним Товариством "МР Банк" касаційна скарга Вих. № 29  від 05.01.2024 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/2740/21 відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, щодо її форми та змісту. 
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі №916/2740/21 за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк"  Вих. № 29  від 05.01.2024 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову Господарського суду Одеської області від 12.10.2023  у справі 916/2740/21.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 290, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/2740/21 за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк" Вих. № 29  від 05.01.2024  на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову господарського суду Одеської області від 12.10.2023  в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Коваленко І. А. у справі  № 916/2740/21.
2. Відкрити касаційне провадження у справі №916/2740/21 за касаційною скаргою Акціонерного Товариства "МР Банк" Вих. № 29  від 05.01.2024 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 та на постанову Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/2740/21. 

3. Призначити розгляд касаційної скарги Акціонерного Товариства "МР Банк" Вих. № 29  від 05.01.2024 на  13 лютого 2024 року о  10:15 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

4. Витребувати з Господарського суду Одеської області, Південно-західного апеляційного господарського суду оригінали матеріалів справи № 916/2740/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт" до   Публічного акціонерного товариства "Ринок Малиновський" про   банкрутство, яку надіслати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у термін до 12 лютого 2024 року.

5. Учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу у строк до 12.02.2024.

6. Довести до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове      засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

6. Верховний Суд звертає увагу, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   В. В. Білоус

Судді                                                                                               О. В. Васьковський                                                

                                                                                                             К. М. Огороднік