ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року 

м. Київ

cправа №  914/3386/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2023 (суддя Петрашко   М. М.)
і постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 (головуючий суддя Матущак О. І., судді Кравчук Н. М., Скрипчук О. С.)
у справі № 914/3386/22
за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова
до 1) Львівської міської ради і 2) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте"
про визнання незаконними і скасування ухвал та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку,      
(у судовому засіданні взяли участь: прокурорка - Валевич М. М., представник відповідача-2 - Савчук О. І.)
СУТЬ СПОРУ
1.          У цій справі керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави (далі - прокурор) оскаржив ухвали Львівської міської ради (далі - Львівська міськрада, відповідач-1), за наслідком прийняття яких передано у приватну власність Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сріблисте" (далі - ОСББ "Сріблисте", відповідач-2) земельну ділянку площею 0,1596 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_2.
2.          Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав дотримання Львівською міськрадою порядку та меж повноважень, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими положеннями законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з реалізацією права співвласників багатоквартирного будинку на земельну ділянку.
3.          Незгода прокурора з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для безоплатного набуття відповідачем-2 спірної земельної ділянки у власність стала предметом касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
4.          Під час касаційного розгляду цієї справи перед Верховним Судом постало питання необхідності / відсутності необхідності з`ясування в такій категорії спорів обставин віднесення відповідного будинку саме до багатоквартирного на час відведення спірної земельної ділянки для обслуговування зазначеного будинку. 
5.          Суди попередніх інстанцій зазначену обставину не встановлювали, обмежившись посиланням на те, що на дату ухвалення рішення суду у даній справі ОСББ "Сріблисте" не ліквідовано та не перебуває у процесі припинення.
6.          За результатами касаційного розгляду Верховний Суд дійшов до висновку про необґрунтованість / передчасність висновків судів попередніх інстанцій, про що детально зазначено у цій постанові.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Узагальнений зміст вимог і підстав позову
7.          Прокурор звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міськради та ОСББ "Сріблисте" про:
- визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 3566 від 07.06.2018 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 № 2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2";
- визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 5551 від 19.09.2019 "Про затвердження ОСББ "Сріблисте" проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_2";
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за ОСББ "Сріблисте", ЄДРПОУ: 40631098, на земельну ділянку площею 0,1596 га кадастровий номер 4610136600:07:007:0168 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1991670546101, з одночасним припиненням речового права.
8.          Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор вказував на порушення вимог законодавства при прийнятті Львівською міськрадою оспорюваних рішень та передачі ОСББ "Сріблисте" у власність земельної ділянки, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади.
9.          За твердженням прокурора, в інформаційній записці до проєкту ухвали та у самому проєкті ухвали Львівської міськради від 19.09.2019 № 5551 зазначено про передачу спірної земельної ділянки саме у постійне користування, а не у власність ОСББ "Сріблисте".
10.          При цьому прокурор наголошував, що станом на дату прийняття Львівською міськрадою оспорюваних рішень, і на даний час, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків Кабінетом Міністрів України не розроблений. Тобто, як зазначив прокурор, статтею 42 ЗК України не передбачена можливість передачі земельної ділянки у приватну власність об`єднанню співвласників багатоквартирних будинків за відсутності розробленого Кабінетом Міністрів України порядку, а Тимчасовий порядок надання об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків земельних ділянок у постійне користування, затверджений ухвалою Львівської міськради від 13.07.2018 №   3772, також не передбачає передачі земельної ділянки у власність об`єднанню співвласників багатоквартирних будинків.
11.          Отже, за доводами прокурора, оскільки оспорювані ухвали Львівської міськради від 07.06.2018 № 3566 та від 19.09.2019 № 5551 суперечать статті 42 ЗК України та не відповідають Тимчасовому порядку надання об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків земельних ділянок у постійне користування, затвердженого ухвалою Львівської міськради від 13.07.2018 №   3772, тому спірна земельна ділянка незаконно вибула із комунальної власності, шляхом передачі її у приватну власність відповідачу-2.
12.          Крім того, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", прокурор зазначав про відсутність за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Кримська, 47 багатоквартирного будинку або зареєстрованих квартир, як окремих об`єктів нерухомого майна, 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
13.          Як свідчать матеріали справи та встановили суди попередніх інстанцій, розглянувши звернення ОСББ "Сріблисте" від 30.08.2016 № 01/08 (зареєстроване у Львівській міськраді 30.08.2016 за № 2-20547/АП-24), керуючись статтею 144 Конституції України, підпунктом 34 пункту 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 12, 42, 120, 123 ЗК України, ухвалою Львівської міськради від 20.07.2017 № 2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2", Львівська міськрада ухвалила, зокрема, надати ОСББ "Сріблисте" дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1600 га на АДРЕСА_2 в оренду для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови.
14.          Відповідно до ухвали Львівської міськради від 07.06.2018 № 3566 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2017 № 2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2", розглянувши звернення ОСББ "Сріблисте" від 20.02.2018 № 2/02 (зареєстроване у Львівській міськраді 20.02.2018 за № 2-4784-24), беручи до уваги висновки постійної комісії з питань землекористування (витяг з протоколу від 06.02.2018 № 74), постійної комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища (витяг з протоколу від 07.02.2018 № 87), керуючись статтею 144 Конституції України, підпунктом 34 пункту 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 12, 42 ЗК України, міська рада ухвалила внести зміни до ухвали міської ради від 20.07.2017 № 2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2", виклавши пункт 1 у новій редакції:
"1. Надати ОСББ "Сріблисте" дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1600 га на АДРЕСА_2 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим переведенням їх до земель житлової та громадської забудови".
15.          Відповідно до ухвали Львівської міськради від 19.09.2019 № 5551 "Про затвердження ОСББ "Сріблисте" проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_2", розглянувши звернення ОСББ "Сріблисте" від 25.06.2019 № 01 (зареєстроване у Львівській міськраді 25.06.2019 за № 2-19476/АП-403), беручи до уваги ухвали міської ради від 20.07.2017 № 2334 "Про надання ОСББ "Сріблисте" дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2" та від 13.07.2018 № 3772 "Про затвердження Тимчасового порядку надання об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків земельних ділянок у постійне користування", керуючись статтею 144 Конституції України, підпунктом 34 пункту 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 12, 42, 122, 123, ЗК України, міська рада ухвалила, зокрема, затвердити ОСББ "Сріблисте" проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати земельну ділянку площею 0,1596 га (кадастровий номер 4610136600:07:007:0168) на АДРЕСА_2 у власність для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.
16.          13.11.2019 державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області проведена державна реєстрація та зареєстровано право приватної власності ОСББ "Сріблисте" на земельну ділянку площею 0,1596 га кадастровий номер 4610136600:07:007:0168 за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Кримська, земельна ділянка 47 (цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; підстава для державної реєстрації: ухвала, серія та номер: 5551, видана 19.09.2019, видавник: Львівська міськрада; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1991670546101; номер запису про право власності / довірчої власності: 34730873.
17.          За твердженням прокурора, прийняті Львівською міськрадою ухвали від 07.06.2018 № 3566 та від 19.09.2019 № 5551 є незаконними і підлягають скасуванню разом з державною реєстрацію права приватної власності ОСББ "Сріблисте" на спірну земельну ділянку. Наведені обставини і стали підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до Господарського суду Львівської області.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій
18.          Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.07.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023, у задоволенні позову відмовлено.
19.          Приймаючи рішення у цій справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при передачі спірної земельної ділянки у власність ОСББ "Сріблисте" Львівська міськрада діяла в порядку та у межах повноважень, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", ЦК України, ЗК України та іншими положеннями законодавства, які регулюють земельні відносини, пов`язані з реалізацією права співвласників багатоквартирного будинку на земельну ділянку.
20.          При цьому суди дійшли висновків про те, що внаслідок передачі спірної земельної ділянки у власність ОСББ "Сріблисте" також не були порушені права або інтереси територіальної громади міста Львова, а отже оспорювані ухвали відповідача-1 не суперечать актам цивільного законодавства.
21.          Окрім цього, судами враховано, що на дату ухвалення рішення суду у даній справі ОСББ "Сріблисте" не ліквідоване та не перебуває у процесі припинення.
22.          Щодо доводів прокурора, що на даний час житловий будинок за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Кримська, 47 належить на праві власності ОСОБА_1, то суди такі доводи відхилили з посиланням на те, що право власності за ОСОБА_1 зареєстроване 14.04.2021, тобто після ухвалення Львівською міськрадою оскаржуваних ухвал (20.07.2017 та 19.09.2019).
Касаційна скарга
23.          Заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення і постанову у даній справі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги
24.          У касаційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 42, 89, 122 ЗК України, статей 369, 382, 385 ЦК України, статей 1, 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та статей 1, 4 "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, зокрема:
- щодо можливості передачі безкоштовно у приватну власність об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку чи співвласникам багатоквартирного будинку земельної ділянки багатоквартирного будинку (земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний (-і) будинок (-ки), а також належні до нього (них) будівлі, споруди та прибудинкова територія) держаної або комунальної власності за відсутності відповідного порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України;
- щодо можливості передачі безкоштовно у приватну власність об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку земельної ділянки багатоквартирного будинку (земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний (-і) будинок (-ки), а також належні до нього (них) будівлі, споруди та прибудинкова територія) державної або комунальної власності за відсутності відповідного звернення про надання такої земельної ділянки у спільну сумісну власність чи в постійне користування в органи місцевого самоврядування співвласників багатоквартирного (-них) будинку (-ів); 
- щодо належності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку до суб`єктів права на отримання у приватну власність земельних ділянок багатоквартирних будинків з державної та комунальної власності, коли мета створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це належне утримання та використання спільного майна, тобто управління спільним майном багатоквартирного будинку (стаття 385 ЦК України, стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та положення статуту).
25.          На переконання скаржника, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридична особа, що створена для сприяння співвласникам у використанні, управлінні і утриманні спільного майна, могла отримати земельну ділянку комунальної власності лише на праві постійного користування, а не у власність.
26.          При цьому скаржник відзначає, що на час прийняття Львівською міськрадою спірних ухвал від 07.06.2018 № 3566 та від 19.09.2019 № 5551 порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність співвласникам багатоквартирних будинків не розроблений, а статтею 42 ЗК України та затвердженим Львівською міськрадою Тимчасовим порядком не передбачено передачі земельних ділянок у власність об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку.
27.          Окрім цього, скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, оскільки судами не надано належної правової оцінки доводам прокурора про те, що житловий будинок на АДРЕСА_2 перебуває у власності лише однієї фізичної особи, а інформація про наявність за даною адресою багатоквартирного житлового будинку або зареєстрованих квартир у ньому, як окремих об`єктів нерухомого майна, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.
Узагальнені доводи інших учасників справи
28.          Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
29.          Згідно з частинами першою, другою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
30.          Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
31.          У справі, яка переглядається, з огляду на предмет і підстави заявлених позовних вимог, спірним є питання щодо правомірності розпорядження Львівською міськрадою земельною ділянкою (кадастровий номер 4610136600:07:007:0168) шляхом її відведення у власність ОСББ "Сріблисте" для обслуговування багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_2 у м.   Львові.
32.          Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
33.          За приписами статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
34.          Так, відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку": багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;  співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
35 .          При цьому порядок створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та скликання і проведення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначені у статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", відповідно до якої об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).
36.          З наведеного в сукупності слідує, що при вирішенні даного судового спору суду перш за все належало встановити віднесення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , саме до багатоквартирного (в якому розташовано три чи більше квартири, зареєстрованих як об`єкти права власності) на час відведення спірної земельної ділянки у власність ОСББ "Сріблисте" для обслуговування зазначеного будинку.   
37.          Як вбачається із матеріалів справи, упродовж усього розгляду спору прокурор послідовного наголошував на тому, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не є багатоквартирним, що, у свою чергу, свідчить про незаконність вибуття спірної земельної ділянки із комунальної власності та передачу її у приватну власність відповідачу-2 з метою обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
38.          В обґрунтування своїх доводів прокурором до позовної заяви було долучено, зокрема, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_2 , розташований житловий будинок, загальна площа (кв.м): 220.5, житлова площа (кв.м): 123.7, який складається із семи житлових кімнат та трьох кухонь, і належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2338544446101). Прокурор наголошував, що інформація про наявність за даною адресою багатоквартирного житлового будинку або зареєстрованих квартир, як об`єктів нерухомого майна в реєстрі відсутня.
39.          Проте такі доводи судами попередніх інстанцій належним чином оцінені не були.
40.          Так, відхиляючи наведені вище доводи прокурора, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав лише на те, що на дату ухвалення рішення суду у даній справі ОСББ "Сріблисте" не ліквідоване та не перебуває у процесі припинення, а з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності за ОСОБА_1 зареєстроване 14.04.2021, тобто після ухвалення Львіською міською радою оспорюваних рішень (20.07.2017 та 19.09.2019).
41.          Під час апеляційного розгляду справи прокурор в апеляційній скарзі наголошував на помилковості такого висновку суду першої інстанції, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, долученої прокурором до позову, дійсно 14.04.2021 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за вказаною вище адресою, однак реєстрація не є правовстановлюючим документом, а є лише підтвердженням та офіційним визнанням державою факту набуття права власності.
42.          При цьому в апеляційній скарзі прокурор зазначав, що відповідно до тієї ж інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для державної реєстрації були: наказ № 182, виданий 07.05.2013 Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, та акт приймання - передачі б/н від 07.02.2014. Отже, за доводами прокурора вбачається, що право власності на житловий будинок виникло у ОСОБА_1 до прийняття оспорюваних у цій справі ухвал Львівської міськради. 
43.          Суд касаційної інстанції констатує, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції також не надав будь-якої змістовної оцінки наведеним у пунктах 41, 42 цієї постанови доводам прокурора, та доводам щодо відсутності у житловому будинку за вказаною вище адресою розташування як мінімум трьох квартир, як самостійних об`єктів нерухомого майна, що мало б наслідком віднесення такого будинку до багатоквартирного.
44.          Разом із тим, без однозначного встановлення обставин стосовного того, чи відноситься будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , до багатоквартирного у розумінні Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", вирішення інших питань у справі, зокрема, щодо наявності або ж відсутності права ОСББ "Сріблисте" на спірну земельну ділянку за зазначеною вище адресою, а також правомірності відведення Львіською міськрадою цієї земельної ділянки саме у власність відповідачу-2, є передчасним.
45.          У зв`язку із наведеним суд касаційної інстанції позбавлений можливості визначити наявність або відсутність підстав для формування відповідного правового висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, про відсутність якого заявлено прокурором у пункті 24 цієї постанови.
46.          Частиною першою статі 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
47.          Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
48.          Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 ГПК України, є обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
49.          Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводив прокурор при розгляді справи у судах попередніх інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів попередніх інстанцій їх повного дослідження, надання їм належної оцінки і відображення у судовому рішенні.
50.          Відтак, з урахуванням наведених у цій справі правових висновків Верховного Суду та відповідних положень матеріального і процесуального законодавства колегія суддів вважає доводи касаційної скарги частково обґрунтованими.
51.          Разом з тим, суд касаційної інстанції не може виправити наведені вище порушення судів попередніх інстанцій, достовірне з`ясування цих фактичних обставин виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України, та має бути здійснено в ході нового розгляду справи, під час якого судам необхідно врахувати підстави, якими прокурор обґрунтовував свої позовні вимоги (зокрема, викладене у пункті 55 цієї постанови).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
52.          Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
53.          У зв`язку з наведеним ухвалені у справі постанова суду апеляційної інстанції і рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, а отже їх не можна визнати законними і обґрунтованими.
54.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
55.          Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень частини третьої статті 310 ГПК України касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції і рішення місцевого господарського суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
56.          Під час нового розгляду справи суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Щодо судових витрат
57.          Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури задовольнити частково.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 06.07.2023 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі № 914/3386/22 скасувати.
3.          Справу № 914/3386/22 направити на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                          О.   В.   Случ
Судді                                                                                   Н.   О.   Волковицька
                                                                                    С.   К.   Могил