УХВАЛА

08 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №906/963/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І. В. (головуючої),  Бенедисюка І.М. та Малашенкової Т. М.,
розглянувши матеріали касаційних скарг Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (далі- Департамент) та товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор" (далі- Товариство)
на рішення господарського суду Житомирської області від 11.07.2023,
додаткове рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2023 та
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023
у справі № 906/963/20
за позовом Товариства 
до Департаменту 
про стягнення 28 205 334,57 грн,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - виробничо-комерційна фірма "Урарту", 

ВСТАНОВИВ:
Департамент 29.12.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті та через систему "Електронний суд") звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 11.07.2023 в частині задоволення позову та стягнення витрат на послуги адвоката, додаткове рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2023 в частині відмови у задоволенні заяви Департаменту про розподіл судових витрат   та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №  906/963/20 з підстав, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України Департамент, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом пунктом 1 частини другої статті 287, зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, зокрема, статей 173, 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 610, 837, 854, 879. 882 Цивільного кодексу України, а також статей 74, 76-79, 86, 236 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах, які скаржник наводить у скарзі;
в обґрунтування підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини другої статті 287 названого Кодексу, посилається на відсутність висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування норм права, зокрема, статей 180, 189 Господарського кодексу України, частини першої статті 14, статей  514, 526, 527, 843, 854, 882  Цивільного кодексу України.
Однак ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  17.01.2024 касаційну скаргу Департаменту залишено без руху у зв`язку з тим, що скаржником не зазначено чітких підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України в частині конкретизації  того, яке саме процесуальне порушення з передбачених частиною третьої статті 310 названого Кодексу, призвело до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі.
Товариство 02.01.2024 (згідно з поштовою відміткою на конверті) також звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 11.07.2023, додаткове рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №   906/963/20 в частині відмови у стягненні боргу у розмірі 7 441 762, 94 грн з підстав, визначених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, а справу у відповідній частині направити на новий розгляд   до суду першої інстанції. Водночас у касаційній скарзі скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження.
Проте ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  17.01.2024 касаційну скаргу Товариства залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; також у скарзі не зазначено передбачених відповідним пунктом частини другої статті 287 ГПК України підстав для касаційного оскарження додаткового рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2023 у цій справі, а також не додано доказів надіслання копії цієї касаційної скарги іншим сторонам у цій справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; надано скаржнику строк для усунення недоліків.
Департамент 26.01.2023 (згідно з відміткою на конверті) та 30.01.2024 (через систему "Електронний суд") направив на адресу Касаційного господарського суду клопотання про усунення недоліків, в якому скаржник на виконання вимог ухвали суду про залишення його скарги без руху, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, статей  2, 7, 13, 86, 99, 236 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, яке підлягає скасуванню на підставі пунктів 1 та 3 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, а також необґрунтовано відхилив клопотання про призначення судової експертизи. Водночас Департамент зазначає, що оскільки додаткове рішення є невід`ємною частиною основного рішення у цій справі, у разі скасування якого судом касаційної інстанції, додаткове рішення також підлягає скасуванню.
Товариство також 29.01.2024 (через систему "Електронний суд") подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій останнє на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, зазначає, що скаржник зареєстрував електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд", що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, що також підтверджується інформацією, сформованою засобами підсистеми "Електронний суд", а також скаржником додано до заяви докази надіслання її копії іншим учасникам судового процесу. При цьому у поданій заяві Товариством уточнено, що  підставами касаційного оскарження додаткового рішення, є пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України. 
Водночас, при зверненні з касаційною скаргою, Товариство просило поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на несвоєчасне отримання повного тексту постанови суду апеляційної інстанції  на його електронну адресу, у зв`язку з чим строк на касаційне оскарження пропущений на 1 день та підлягає поновленню.
Відповідно до положень статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. 
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
З огляду на усунення Департаментом недоліків касаційної скарги та враховуючи, що остання подана в межах строків, встановлених частиною першою статті 288  ГПК України, а також відповідає вимогам статті 290 названого Кодексу, Суд дійшов висновку, що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, визначених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 названого Кодексу.
Водночас, враховуючи, що Товариство також усунуло недоліки касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, наведених у скарзі, а строк на касаційне оскарження у цьому випадку підлягає поновленню.
Керуючись статтями  119,  234, 294  ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор"  строк подання касаційної скарги.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор" та Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації  на рішення господарського суду Житомирської області від 11.07.2023, додаткове рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 зі справи №  906/963/20.
3. Призначити розгляд касаційних скарг у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 07 березня 2024 року о 10:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.
4. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 01 березня 2024 року.
5. Витребувати матеріали справи №  906/963/20 господарського суду Житомирської області за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор" до Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення 28 205 334,57 грн, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - виробничо-комерційна фірма "Урарту".
6. Копію ухвали надіслати господарському суду Житомирської області та Північно-західному апеляційному господарському суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова