ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року 
м. Київ

cправа №  914/2441/15(914/841/22) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Картере В. І., Погребняк В. Я., 

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 
за скаргою Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"
на рішення Головного державного виконавця Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузьмів Христини Василівни
у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"
про стягнення 1068526,07 грн заборгованості
в межах справи № 914/2441/15
про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"

1. Обставини справи
1.1. 29.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Господарського суду Львівської області в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" (далі - ПАТ "Львівська вугільна компанія") з позовною заявою про стягнення 1068526 грн 07 коп. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах з ПАТ "Львівська вугільна компанія".
1.2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.09.2022 вказаний позов задоволено повністю та видано відповідний наказ.
1.3.          14.12.2022 до Господарського суду Львівської області надійшла скарга ПАТ "Львівська вугільна компанія" на рішення головного державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Червоноградський відділ ДВС) Кузьмів Христини Василівни, в якій скаржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Кузьмів Христини Василівни від 08.11.2022 ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника, зазначаючи про те, що накладення арешту на майно боржника суперечить вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

2. Стислий зміст рішення суду першої інстанції 
2.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.12.2022 у справі №914/2441/15(914/841/22) скаргу ПАТ "Львівська вугільна компанія" задоволено, визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Кузьмів Х.В. від 08.11.2022 ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника.
2.2.          Ухвала суду мотивована тим, що справа №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває на стадії судової процедури санації боржника, а частиною четвертою статті 28 Закону про банкрутство встановлено заборону щодо будь-яких дій по розпорядженню майном боржника поза межами процедури банкрутства та можливість накладення обмежень щодо розпорядження майном боржника виключно судом у межах процедури санації, за умови, що вони не перешкоджають виконанню плану санації.

3. Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи
3.1.          В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія". 
3.2.          Ухвалою Господарського суду Львівської області ухвалою від 02.08.2018 введено судову процедуру санації ПАТ "Львівська вугільна компанія". 
3.3.          Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.09.2022 у справі № 914/2441/15 (914/841/22) задоволено позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ПАТ "Львівська вугільна компанія", присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1068526,07 грн заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списками № 1 і №2 та 16027,89 грн витрат по сплаті судового збору.
3.4.          На примусове виконання вказаного судового рішення 17.10.2022 Господарським судом Львівської області видано наказ.
3.5.           08.11.2022 головний державний виконавець Червоноградського відділу ДВС Кузьмів Х. В. винесла постанови:
- про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 17.10.2022 у справі № 914/2441/15 (914/841/22);
- про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику: ПАТ "Львівська вугільна компанія" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1193440,36 грн.
3.6.          В той же день (08.11.2022) згаданий державний виконавець Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьмів Христина Василівна винесла постанову ВП № НОМЕР_1.
3.7.          Ухвалюючи 08.11.2022 постанову ВП НОМЕР_2 про арешт майна боржника, державний виконавець не врахувала факту порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія", введення судової процедури санації та передбачених Законом про банкрутство наслідків таких процесуальних рішень суду.

4. Стислий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
4.1.          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.12.2022 у справі №914/2441/15(914/841/22) змінено та викладено резолютивну частину ухвали у новій редакції, за змістом якої скаргу ПАТ "Львівська вугільна компанія" на рішення головного державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Кузьмів Х. В. задоволено частково, оскаржувану постанову державного виконавця визнано неправомірною.
4.2.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду щодо неправомірності оскаржуваної постанови державного виконавця. Разом з тим, апеляційний суд зазначив про те, що статтею 343 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України не передбачено повноваження суду скасовувати постанову державного виконавця за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, тому ухвала місцевого господарського суду в цій частині має бути змінена.

5. Стислий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5.1.           13.09.2023 від Червоноградського відділу ДВС до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій він просить Суд скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 в частині визнання неправомірною постанови головного державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Кузьмів Х.В. від 08.11.2022 ВП № НОМЕР_1 про арешт майна боржника та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги ПАТ "Львівська вугільна компанія" на вищезгадану постанову державного виконавця. 
5.2.          Узагальнені доводи касаційної скарги зводяться до наступного:
- положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено обмежень щодо накладення виконавцем арешту на майно боржника, який перебуває у процедурі санації;
- при винесенні оскаржуваної боржником постанови державним виконавцем не було порушено норми законодавства, оскільки арешт майна забороняє боржникові розпоряджатися майном, а саме відчужувати його;
- станом на дату оформлення даної касаційної скарги план санації щодо ПАТ "Львівська вугільна компанія" не затверджувався і відомості щодо звернення керуючого санацією боржника до Господарського суду Львівської області стосовно зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні АСВП НОМЕР_2 відсутні;
- рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2022 у справі №914/2441/15 (914/841/22), яке набрало законної сили, дотепер не виконано, що призводить до порушення прав та законних інтересів позивача у вказаній справі;
- у поданій скарзі ПАТ "Львівська вугільна компанія" не зазначено, які саме норми чинного законодавства було порушено державним виконавцем під час винесення постанови про арешт майна. 

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги
6.1.          ПАТ "Львівська вугільна компанія" у відзиві заперечувало проти касаційної скарги, просило Суд залишити скаргу без задоволення, з огляду на наступне:
- суди попередніх інстанцій під час розгляду скарги на рішення державного виконавця правильно застосували норми матеріального права, а саме: абзац 4 частини п`ятнадцятої статті 16, частину п`яту статті 19, абзац шостий частини четвертої статті 28 Закону про банкрутство, а також врахували відповідні правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах; 
- законодавець виключає можливість вчинення виконавцем відповідних виконавчих дій щодо накладення арешту на майно боржника без згоди господарського суду у справі про банкрутство боржника;
- ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.04.2022 у справі про банкрутство №914/2441/15 за клопотанням керуючого санацією ПАТ "Львівська вугільна компанія" арбітражного керуючого Степаненко І. Є. вжито заходи забезпечення шляхом заборони державним та приватним виконавцям, зокрема Червоноградському відділу ДВС, Сокальському відділу ДВС звертати стягнення (накладати арешт, вилучати, стягувати у примусовому порядку) на майно та кошти, що містяться на банківському рахунку ПАТ "Львівська вугільна компанія", відкритому в АТ "АКБ "Конкорд";
- на день введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства справа №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебувала на стадії судової процедури санації, тому провадження у вказаній справі продовжується відповідно до Закону про банкрутство, норми якого є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів.
6.2.          Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надійшли, що відповідно до положень частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

7. Касаційне провадження
7.1.          Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                       №914/2441/15(914/841/22) визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., судді: Погребняк В.Я., Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 19.09.2023.
7.2.          Ухвалою Верховного Суду від 04.10.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Червоноградського відділу ДВС на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до  частини 13 статті 8 та частини першої статті 301 ГПК України. Крім того, витребувано з Господарського суду Львівської області та/або Західного апеляційного господарського суду матеріали справи №914/2441/15 (914/841/22).       
7.3.          26.10.2023 до Верховного Суду на запит із Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №914/2441/15 (914/841/22).       
7.4.          У зв`язку з перебуванням судді Білоуса В. В. на лікарняному, розпорядженням Заступника керівника Апарату - керівником секретаріату Касаційного господарського суду від 07.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №914/2441/15(914/841/22) визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Васьковський О. В., судді: Картере В. І., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023.

8. Позиція Верховного Суду
8.1.          В статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
8.2.          Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) (стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження").
8.3.          Відповідно до статті 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.
8.4.          Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією із засад виконавчого провадження, встановлених статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження".
8.5.          Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
8.6.          За змістом статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
8.7.          У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (стаття 343 ГПК України).
8.8.          Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Львівська вугільна компанія" звернулося до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про арешт майна товариства, зазначаючи про порушення виконавцем статей 26, 28, 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 16, 28 Закону про банкрутство. 
8.9.          Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про неправомірність оскаржуваного рішення державного виконавця, встановивши, що на дату винесення постанови від 08.11.2022 про арешт всього рухомого і нерухомого майна ПАТ "Львівська вугільна компанія" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що становить 1193440,36 грн, у справі №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" ухвалою від 02.08.2018 введено судову процедуру санації щодо боржника. За змістом частини п`ятнадцять статті 16 Закону про банкрутство з моменту винесення ухвали про введення процедури санації будь-які обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть бути застосовані лише в межах процедури санації.  
Колегія суддів вважає правильним вказаний висновок, з огляду на наступне.
8.10.          Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 відкрито провадження у справі №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".
8.11.           З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, в пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Кодексу установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього      Кодексу.
8.12.          Зважаючи на те, що справа №914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" перебуває на стадії судової процедури санації боржника, введеної ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.08.2018, провадження у вказаній справі про банкрутство продовжується відповідно до Закону про банкрутство на тій самій стадії процедури санації.
8.13.          У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").
8.14.          Водночас, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами Закону про банкрутство, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на майно боржника.  
8.15.                     Так, відповідно до абзацу 4 частини п`ятнадцятої статті 16 Закону про банкрутство з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.
8.16.                    Частина четверта статті 28 вказаного Закону визначає, що з моменту винесення ухвали про введення процедури санації арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів. Не допускається арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках умовного зберігання (ескроу), відкритих боржником у встановленому законодавством порядку. Господарський суд за заявою керуючого санацією знімає арешт з майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають виконанню плану санації, господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.
8.17.          У випадку введення судової процедури санації щодо боржника, положеннями частини четвертої статті 28 Закону про банкрутство передбачено заборону стосовно будь-яких дій щодо розпорядження майном боржника поза межами процедури банкрутства та можливість накладення обмежень щодо розпорядження майном боржника виключно судом у межах процедури санації, за умови, що вони не перешкоджають виконанню плану санації.
8.18.          Зважаючи на вищенаведені норми Закону про банкрутство, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення скарги на дії державної виконавчої служби, оскільки при винесені постанови про арешт майна боржника державним виконавцем Червоноградського відділу ДВС порушено приписи статей 16, 28 Закону про банкрутство, норми якого є спеціальними та підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин поряд із нормами Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на те, що відносно ПАТ "Львівська вугільна компанія" відкрито провадження у справі про банкрутство та введено процедуру санації (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.11.2023 у cправі № 914/2441/15(914/87/22)). 
8.19.          Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє посилання в касаційній скарзі на те, що в Законі України "Про виконавче провадження" відсутні обмеження стосовно накладення виконавцем арешту на майно боржника, який перебуває у процедурі санації, оскільки, як зазначалося вище, окрім Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем підлягали врахуванню положення Закону про банкрутство, як спеціальні норми, що мають пріоритет у застосуванні відносно інших законодавчих актів України.
8.20.          Твердження в касаційній скарзі про те, що у даному випадку відсутні порушення оскаржуваною постановою державного виконавця норм законодавства, оскільки арешт майна забороняє боржникові відчужувати його, відхиляються Судом з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини недотримання державним виконавцем при винесенні постанови про арешт майна ПАТ "Львівська вугільна компанія" спеціальних правил звернення стягнення на майно боржника, встановлених Законом про банкрутство.
8.21.          Доводи скаржника про неповноту дослідження обставин справи (зокрема, щодо відсутності плану санації ПАТ "Львівська вугільна компанія") фактично зводяться необхідності встановлення інших обставин ніж ті, які встановлені оскаржуваним судовим рішенням, а також переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтею 300 ГПК України.
8.22.          Посилання скаржника на відсутність відомостей щодо звернення керуючого санацією боржника до суду стосовно зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 є безпідставними, оскільки у даному випадку ПАТ "Львівська вугільна компанія" оскаржено рішення виконавця про накладення арешту шляхом подання скарги в порядку статті  339 ГПК України.
8.23.          Аргументи скаржника про те, що ПАТ "Львівська вугільна компанія" у поданій скарзі не зазначено, які саме норми чинного законодавства було порушено державним виконавцем під час винесення постанови про арешт майна спростовуються змістом наведеної скарги, в якій заявником зазначено про порушення виконавцем вимог статей 26, 28, 74 Закону України "Про виконавче провадження", статей 16, 28 Закону про банкрутство та статті 331 ГПК України (т.с.1, а.с.117).
8.24.           Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
8.25.          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо неправомірності оскаржуваної ПАТ "Львівська вугільна компанія" постанови державного виконавця від 08.11.2022 про арешт майна боржника та наявності підстав для задоволення в цій частині скарги на рішення виконавця.
8.26.          Крім того, Суд враховує, що постанова суду апеляційної інстанції у цій справі в частині відмови у задоволенні скарги на рішення виконавця Червоноградським відділом ДВС не оскаржується, а відтак не є предметом касаційного перегляду, зважаючи на доводи касаційної скарги та приписи статті 300 ГПК України.
8.27.          За сукупності наведених обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження і підстави для зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
9.1.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
9.2.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
9.3.          За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про те, що викладені у скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, відтак постанова Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення. 
9.4.          У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 у справі №914/2441/15(914/841/22) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський

Судді                                                                                В. І. Картере
                                                                                                                                                                                                                  В. Я. Погребняк