УХВАЛА

18 березня 2024 року 
м. Київ

cправа №  904/4806/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Багай Н.О.,  
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Дніпроазот"
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024  у справі
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ"
до Акціонерного товариства "Дніпроазот"  
про стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Дніпроазот" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 904/4806/22, подана 22.02.2024 засобами поштового зв`язку.
За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4806/22 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.  
За змістом положень ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі №904/4806/22 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот"   про забезпечення доказів у справі № 904/4806/22. 
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від   21.09.2023, Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроазот" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі №904/4806/22. 
Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулося із заявою до Центрального апеляційного господарського суду про внесення виправлень в ухвалу від 30.10.2023, згідно якої просить вказати правильно назву оскаржуваного документа "ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області", в найменуванні відповідача замість "Акціонерого товариства" зазначити "Акціонерного товариства" та замінити словосполучення "господарського суду Дніпропетровської області" на "Господарського суду Дніпропетровської області".
Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.02.2024 заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" про внесення виправлень в ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 задовольнив; виправив допущені в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №904/4806/22 описки, зазначивши правильну назву оскаржуваного документа "ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023"; вказав по тексту "апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот"; замінив словосполучення "господарського суду Дніпропетровської області" на "Господарського суду Дніпропетровської області".
Не погоджуючись з вказаною ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №904/4806/22  Акціонерним товариством "Дніпроазот" подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати зазначену ухвалу суду в частині "вказати по тексту" "апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот" та прийняти нове рішення, яким виправити у тексті оскаржуваної ухвали описки у найменуванні Акціонерного товариства "Дніпроазот", шляхом заміни слів "Акціонерого товариства" на "Акціонерного товариства ".
Звертаючись з касаційною скаргою, Товариство посилається на те, що оскаржувана ухвала апеляційної інстанції від 13.02.2024 постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме вимог статті 243 Господарського процесуального кодексу України, фактично не виправляє описки, допущені в ухвалі від 30.10.2023, а навіть призводить до виникнення нових описок.  
Відповідно до статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки (частина 1). Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень (частина 2).
Положення частини 1 статті 243 Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) орфографічна, граматична, пунктуаційна помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Як правило, описка, як мовна помилка, не спотворює текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: помилкове розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо.
З огляду на викладене та з урахуванням поданої Акціонерним товариством "Дніпроазот"    заяви про внесення виправлень, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства дійшов висновку про необхідність виправлення допущених в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 описок.  
Верховний Суд погоджується з наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції щодо задоволення заяви про внесення виправлень та виправлення допущених в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 описок.  
Натомість у касаційній скарзі заявник не спростував наведені висновки апеляційного господарського суду та не довів неправильне застосування ним норм процесуального права (статті 243 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див. рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, № 32).
Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. 
Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". 
Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на викладене, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час постановлення ухвали від 13.02.2024 про задоволення заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про внесення виправлень в ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2023 та виправлення описок є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.
У зв`язку з цим, Верховний Суд визнає касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024 необґрунтованою і відмовляє у відкритті касаційного провадження відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 904/4806/22. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 Ю. Я. Чумак

 Судді:                                                                                                                 Т. Б. Дроботова 
 
              Н. О. Багай