ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року
м. Київ

cправа № 915/304/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського  Г.  М. - головуючого, Рогач  Л.  І., Краснова  Є.  В.,
секретар судового засідання Лихошерст І.  Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 (колегія суддів: Савицький  Я.  Ф. - головуючий, Колоколов  С.  І., Разюк  Г.  П.) та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2023 (суддя Мавродієва  М.  В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсервісгруп»
до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст і підстави вимог
1.1          Товариство з обмеженою відповідальністю «Промсервісгруп» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - НАЕК «Енергоатом») 4  202  281,87  грн загального розміру заборгованості, з яких: 3  646  627,92  грн - основний борг, 42  260,92  грн - 3  % річних і 513  393,03  грн - втрати від інфляції.
1.2          Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2022 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 3  646  627,92  грн основного боргу, 42  260,92  грн 3  % річних та 334  253,37  грн інфляційних втрат; у задоволенні решти вимог відмовлено.
1.3          02.01.2023 до суду першої інстанції від Товариства надійшло клопотання про стягнення з НАЕК «Енергоатом» 47  000  грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1          Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2023, клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з НАЕК «Енергоатом» на користь Товариства 20  000  грн витрат на професійну правничу допомогу; у відшкодуванні решти витрат відмовлено.
2.2          Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, при ухваленні додаткового рішення керувався положеннями статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та виходив з того, що позовні вимоги були задоволені частково. При цьому, посилаючись на фактичні обсяги наданих адвокатських послуг, конкретні обставини справи, критерій реальності та розумності розміру відповідних витрат, приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання Товариства про відшкодування витрат, а саме, у розмірі 20  000  грн.
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1          У касаційній скарзі відповідач просить скасувати зазначені додаткове рішення та постанову і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги до 1  000  грн.
3.2          На обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладено у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №  922/2604/20, що є підставою для перегляду судових рішень відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
3.3          Товариство у відзиві на касаційну скаргу стверджує, що суди попередніх інстанцій застосували релевантну практику Верховного Суду щодо порядку стягнення і оцінки доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу і просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, залишивши оскаржувні судові рішення без змін.
4.          Мотивувальна частина
4.1          За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.
4.2          Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 126 ГПК України).
4.3          Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4.4          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
4.5          Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
4.6          Представництво інтересів Товариства в цій справі здійснювалося на підставі договору про надання правових послуг від 20.07.2022, укладеного між Товариством (замовник) та Дмитрашком Сергієм Володимировичем (адвокат; далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого адвокат зобов`язується надавати замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених пунктом 1.2 цього Договору, а замовник зобов`язується оплатити таку правову допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим Договором.
4.7          Додатковою угодою від 27.07.2022 №  4 до Договору сторони передбачили фіксований розмір вартості послуг адвоката та навели найменування робіт, їх ціни: а саме: складання позовної заяви про стягнення заборгованості (включає в себе у тому числі правовий аналіз документів, надання Замовнику правових консультацій, формування правової позиції, безпосередньо складання позову) - 5  000,00  грн; складання заяви про зміну предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, вступ у справу іншої особи (залучення співвідповідача/третьої особи) - 2  000,00  грн; складання заяви про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення із матеріалами справи у суді - 1  200,00  грн; складання відповіді на відзив (включає в себе правовий аналіз поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, безпосередньо складання та направлення відповіді відповідачу та до суду) - 4  000,00  грн; підготовка письмових пояснень по господарській справі - 3000,00  грн; підготовка до судового засідання та представництво інтересів позивача у господарському суді (участь у судовому засіданні) - у разі розгляду справи із викликом сторін - 5  000,00  грн; підготовка до судового засідання та представництво інтересів позивача на розгляді господарської справи у дистанційному судовому провадженні (у режимі відеоконференції) - 3  000,00  грн; складання заяви про намір укласти мирову угоду та/або мирової угоди - 2  000,00  грн; підготовка клопотання до господарського суду про розподіл судових витрат, в тому числі компенсацію понесених витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом господарської справи - 3  000,00  грн; складання апеляційної скарги на рішення суду або відзиву на апеляційну скаргу відповідача - 5  000,00 грн.
4.8          Також суди встановили, що на підтвердження понесених витрат Товариство надало копії: акта виконаних робіт на загальну суму 47  000,00  грн, рахунків на сплату наданих по Договору правових послуг, платіжних доручень.
4.9          Відповідно до положень статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
4.10          У статті 30 цього Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
4.11          Водночас відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
4.12          Положеннями ж частини 5 статті 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
4.13          Частиною 5 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
4.14          Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
4.15          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №  755/9215/15-ц).
4.16          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №  922/1964/21 наведено правовий висновок, відповідно до якого не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
4.17          Суд першої інстанції дослідив, що факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу підтверджується матеріалами справи, а саме участю адвоката у судових засіданнях, підготовкою і подачею заяв по суті справи від імені та в інтересах позивача тощо.
4.18          Водночас, врахувавши, рівень складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, заперечення відповідача, а також критерії реальності, розумності та співрозмірності у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що понесені позивачем витрати мають бути відшкодовані відповідачем частково у розмірі 20  000  грн.
4.19          Розглянувши доводи поданої касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вони наведених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
4.20          Так, за твердженням відповідача, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 у справі №  922/2604/20.
4.21          Разом з тим колегія суддів вважає, що зазначена скаржником постанова Верховного Суду не містить протилежної позиції щодо застосування положень статей 126, 129 ГПК України порівняно з позицією судів попередніх інстанцій у справі, що переглядається, а лише передбачає, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
4.22          Натомість, як встановили суди попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, позивач надав документальне підтвердження надання правової допомоги, якому суди обох інстанцій під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу надали належну оцінку.
4.23          Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.
4.24          Крім того, посилаючись на необхідність зменшення заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу до 1  000,00  грн, відповідач (скаржник) не навів жодного обґрунтування цієї суми витрат на правничу допомогу, не зазначив жодних заперечень стосовно здійсненої судом оцінки наявних в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на надання правової допомоги у заявленому до стягнення розмірі.
4.25          Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
4.26          Оскільки доводи, викладені у касаційній скарзі, висновків судів не спростовують, підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень за мотивів, наведених у касаційній скарзі, Суд не вбачає.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №  915/304/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Г.  М. Мачульський

Судді                                                                                          Л.  І. Рогач

                                                                                          Є.  В. Краснов