ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року 
м. Київ

cправа №  922/376/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Жайворонок Т.Є.,
за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.

представників учасників справи:
від позивача -  акціонерного товариства «Харківобленерго» - Квіцінська А.І., адвокат (довіреність від 20.12.2023),
від відповідача - комунального підприємства  «Харківводоканал» - Матофій Р.М. (в порядку самопредставництва),
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача- Міністерства енергетики України   - не з`явився, 

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу  акціонерного товариства «Харківобленерго»
на рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020                                               (суддя Рильова В.В.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023  (головуючий суддя Пуль О.А., судді: Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.)
у справі №  922/376/18
за позовом акціонерної компанії «Харківобленерго» (далі - АК «Харківобленерго»,  Компанія, позивач, скаржник)
до комунального підприємства  «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал»,  Підприємство, відповідач)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство енергетики України (далі - Міністерство, третя особа)   
про  стягнення 4 196 577,22 грн.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
Компанія звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Підприємства, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення 4 196 577,22 грн.
Позов обґрунтовано, неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4, щодо оплати вартості електричної енергії, за період листопад 2016 - лютий 2017 року.
Згідно з ухвалою Господарського суду  Харківської області від 22.02.2018  зі справи № 922/376/18, зокрема, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонд державного майна України.
Відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 зі справи №922/376/18, зокрема, задоволено заяву Фонду державного майна України про заміну сторони в порядку правонаступництва та здійснено заміну Фонду державного майна України на його правонаступника - Міністерство енергетики України. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції 
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення мотивовано тим, що: 
- акт про використану електричну енергію є підставою для виставлення рахунків на оплату, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 10 додатку № 2 до договору;
- належних актів про використану електричну енергію, в обґрунтування рахунків, виставлених позивачем відповідачу після перерахунку вартості електричної енергії,  матеріали справи не містять;
- наявність таких актів, зважаючи на умови договору, є обов`язковою та необхідною умовою правильності розрахунку (перерахунку), зокрема з огляду на те, що первісні акти про використану електричну енергію, наявні у справі, містять недостовірні дані про обсяги спожитої відповідачем електричної енергії, про що свідчать надані АК «Харківобленерго» рахунки, з посиланням на перерахунок, що фактично спростовує дані первісних актів про використану електричну енергію;
-  отже, враховуючи порядок розрахунків, погоджений сторонами у пунктах 5, 10 додатку № 2 до договору, а також те, що матеріали справи не містять належних доказів виконання АК «Харківобленерго» вимог пунктів 6.23, 6.28 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), отже, строк виконання зобов`язання КП «Харківводоканал» з проведення оплати спожитої електроенергії за договором, за період листопад 2016 - лютий 2017 року є таким, що не настав, а тому відсутні підстави для задоволення позову АК «Харківобленерго» про стягнення з КП «Харківводоканал» заборгованості, з вартості спожитої електричної енергії, у зазначений період.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з КП «Харківводоканал» на користь АК «Харківобленерго» 4 196 577,22 грн вартості електричної енергії за договором, за період листопад 2016 - лютий 2017 року. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 касаційну скаргу КП «Харківводоканал» задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі №922/376/18 скасовано. Матеріали справи №922/376/18 передано на новий розгляд до апеляційного господарського суду.
Постановою  Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023  зі справи рішення місцевого господарського суду від 13.07.2020  залишено без змін.
Залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що позивач до заяви про зменшення позовних вимог взагалі не надано розрахунку втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах КП «Харківводоканал», пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в електроустановки субспоживачів за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року за договором  від 07.05.2004 №4; доказів на підтвердження обсягів електроспоживання таких субспоживачів та розрахованої позивачем пропорції віднесених відповідачу до сплати технологічних втрат, пов`язаних з передачею електричної енергії матеріали справи не містять. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що місцевий господарський суд правомірно не взяв до уваги висновки експертних досліджень, оскільки вони не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), адже не містять даних щодо попередження (обізнаності) експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Щодо висновку експерта №КСЕ-19/121-21/17225 від 12.10.2023 за результатами судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи, проведеної у даній справі при новому розгляді справи у суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд також не прийняв та не розглядав вказаний доказ як належний та допустимий, з урахуванням меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції, визначених статтею 269 ГПК України, оскільки експертиза проводилась після повернення справи з Верховного Суду на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, отже, не була предметом розгляду у суді першої інстанції. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що розрахунок втрат виконано позивачем без урахування вимог пунктів 6.23 та 6.28 Правил користування електричною енергією та Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання; матеріали справи не містять доказів на підтвердження правильності проведеного позивачем розрахунку суми позову, з якого також не вбачається, що він здійснений відповідно до порядку розрахунків (для споживачів, які живляться від мереж класу напруги 35-110-154 кВ та 330 кВ), який погоджено сторонами у додатку  від 31.03.2015 №2 до договору про постачання електричної енергії  від 07.05.2004 №4. Таким чином суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін,  дійшов висновку про безпідставність позовних вимог у даній справі, оскільки матеріали справи не містять належних доказів виконання АК «Харківобленерго» вимог пунктів 6.23, 6.28 Правил користування електричною енергією та здійснення розрахунку відповідно до положень цих Правил.   
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі Компанія, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх судових інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про повне задоволення позову.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №910/4218/17. При цьому скаржник вказує на те, що судами попередніх судових інстанцій не вірно застосовані правові висновки, викладені у  постанові Верховного Суду у справі №922/2197/17.
Крім того скаржник звертає увагу Суду на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, а саме приписів статей 269 та 316 ГПК України, оскільки вважає, що апеляційним судом безпідставно не прийнятий як належний та допустимий доказ висновок експерта №КСЕ-19/121-21/17225 від 12.10.2023 за результатами судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи, яка була призначена апеляційним господарським судом, на виконання вказівок Верховного Суду, при новому апеляційному розгляді даної справи.  
Доводи інших учасників справи
Від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить Суд залишити оскаржувані позивачем судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
Від Міністерства відзив на касаційну скаргу не надійшов.
16.02.2024 через систему «Електронний Суд» надійшла письмова промова АТ «Харківобленерго», яку останнє просить Суд врахувати під час розгляду касаційної скарги. 
У судовому засіданні 20.02.2024 представник відповідача брав участь в режимі відеоконференції згідно з ухвалою Суду від 30.01.2024.
Згідно з ухвалою Суду  від 20.02.2024 розгляд касаційної скарги відкладено на 21.03.2024. 
19.03.2024 через систему «Електронний Суд»  від відповідача надійшли пояснення, які останній просить Суд врахувати під час розгляду касаційної скарги.
20.03.2024  через систему «Електронний Суд»  від позивача надійшли додаткові пояснення зі справи, які останній просить Суд врахувати під час розгляду касаційної скарги.
У судовому засіданні 21.03.2024 представник відповідача брав участь в режимі відеоконференції згідно з ухвалою Суду від 30.01.2024.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.05.2004 АК «Харківобленерго» (постачальник) та Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 4 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач, як постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.
Додатковою угодою від 22.04.2009 назву споживача змінено на Комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод».
Відповідно до рішення 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 577/11 Комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» перейменоване на КП «Харківводоканал».
Додатковою угодою від 01.02.2012 назву споживача змінено на КП «Харківводоканал».
На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 2 «Порядок розрахунків» (у відповідності до Додатка 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію») оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатка № 9 «Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії» до цього договору (пункт 7.3 Договору), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за передбаченою формою споживач зобов`язаний щомісяця в обумовлений Договором строк надавати постачальнику (підпункт 2.2.4 пункту 2.2 договору).
Відповідно до підпункту 2.2.5 пункту 2.2 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 «Порядок розрахунків».
Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 договору передбачено, що постачальник має право одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом   та інші платежі, обумовлені цим договором.
У відповідності до пункту 1 Додатку № 2 до договору розрахунковий період встановлено споживачу з першого числа місяця до першого числа наступного місяця.
Пунктом 4.5 Додатку № 2 до договору передбачено, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. За наявності фінансової можливості та за погодженням з постачальником електричної енергії споживач може здійснювати попередню оплату вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії. У платіжному дорученні споживач чітко вказує в розділі «призначення платежу»: за який вид нарахувань проводиться оплата (види нарахувань вказані у пунктах 4.1 та 4.2); за який період здійснюється оплата; номер і дату укладеного договору про постачання електроенергії.
Згідно з пунктом 5 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).
За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 «Акт про використану електричну енергію», який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаними та скріпленими печаткою в термін до 5 днів. 
Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО «Харківенергозбут» рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання. Рахунки на попередню оплату, на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок) та на оплату реструктуризованої заборгованості надаються постачальником електричної енергії одночасно. У разі неявки споживача для отримання рахунка постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня його відправлення (пункт 6 Додатку  № 2 до договору).
Згідно з пунктом 9.11 договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Враховуючи те, що жодною із сторін договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, він є пролонгованим.
Судами встановлено, що первісний розрахунок вартості спожитої відповідачем електричної енергії, у спірний період за договором, який відображено у розрахунках, здійснено позивачем шляхом застосування тарифів для 2 класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги.
Разом з цим, постановою Верховного Суду від 28.11.2018 у справі                           № 922/4198/17 встановлено, що споживання електроенергії КП «Харківводоканал» у спірний період, відповідає критеріям споживача 1 класу, згідно з пунктом 3.1 Порядку. Судом також зазначено, що споживач є промисловим підприємством, яке, з 31.12.2011, ввело нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років, щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж утричі у порівнянні з 2008 роком, у щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення; АК «Харківобленерго» зобов`язано здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії у період часу з листопада 2014 року по жовтень 2017 року відповідно до договору, шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги, за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги.
На виконання зазначеної постанови у справі № 922/4198/17, а також вимог ПКЕЕ, АК «Харківобленерго» проведено розподілення втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж КП «Харківводоканал». Відповідно до пункту 6.26 ПКЕЕ, між АТ «Харківобленерго» та КП «Харківводоканал» узгоджені однолінійні схеми технологічних електричних мереж спільного використання КП «Харківводоканал» по субспоживачам: ТОВ «Онікс ЛТД», ФОП Костенко Я.В., ПАТ «Харківська автобаза № 3», МТС (баз.станція ул. Ак. Белецкого,32), КП «Харківські теплові мережі» (котельня по вул. Біологічна, 1а), житлові будинки по вул. Біологічна1а та 1б, ФОП Нестеренко В.О., ФОП Новіков М.М., ХООІСЕ «Інвестконтракт», КП «Шляхрембуд», всі субспоживачі зазначені у додатку 3.3 до договору. По субспоживачу КП «Шляхрембуд» розрахунок технологічних втрат електричної енергії в мережі КП «Харківводоканал», які пов`язані з передачею електричної енергії субспоживачу, не виконується в зв`язку з відсутністю на узгодженій однолінійній схемі силового обладнання (силового трансформатора, реактора, лінії електропередавання).
На підтвердження правильності проведеного перерозподілу технологічних втрат електричної енергії АК «Харківобленерго» звернулось до Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. За результатами проведення електротехнічного дослідження експертами складено висновок №20952/19-46/33033-33035/19-46 від 21.12.2019 (далі - Електротехнічне дослідження), в якому зазначено, що обсяг технологічних втрат в технологічних електричних мережах КП «Харківводоканал», що пов`язані з передачею електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, який слід враховувати при визначенні обсягу спожитої електричної енергії в період з листопада 2014 по грудень 2018 за кожен місяць окремо, визначено вірно.
Крім того, позивачем подано висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження від 26.07.2019 № 19107/19108/19-72 (далі - Економічне дослідження), проведеного на замовлення АК «Харківобленерго», в якому зазначено про відповідність здійсненому перерахунку оформлених АК «Харківобленерго» рахунків на оплату за спожиту електричну енергію КП «Харківводоканал», за період з листопада 2014 по грудень 2018. Також у висновку вказано про обґрунтованість перерахунку вартості спожитої КП «Харківводоканал» електричної енергії із застосуванням тарифу для 1 (першого) класу напруги за період листопад 2014 по грудень 2018.
Після проведеного позивачем перерахунку, останнім, 06.08.2019,  виставлені КП «Харківводоканал» рахунки на оплату отриманої електроенергії. Фактична сума вартості спожитої електричної енергії, за період листопад 2016 - лютий 2017 року,  у цих рахунках склала 4 196 577,22 (в т.ч. ПДВ - 699 429,53 грн.).
Не погоджуючись з розрахунком позивача щодо обсягів втрат електричної енергії КП «Харківводоканал» звернулося до суду із клопотанням про призначення у справі судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи. 
За результатами проведеного дослідження експертами ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса складено висновок від 04.03.2020 за № 7869/8317/3282/3283, згідно якого в обсязі наданих на дослідження матеріалів фактична схема підключень всіх точок приєднання КП «Харківводоканал» у досліджуваний період часу за листопад 2016 - лютий 2017 року відповідає Додаткам № 3.3, 8 та 11 до договору. 
Обсяг технологічних втрат електричної енергії, по всім точкам приєднання, за період листопад 2016 - лютий 2017 року, за умовами договору, відповідає вимогами пункту 6.25 ПКЕЕ, визначений вірно та підтверджується перевірочними експертними розрахунками. Договором не передбачено порядку розрахунку технологічних втрат, що пов`язані з передачею електричної енергії субспоживачам, приєднаним до технологічних мереж КП «Харківводоканал», а тому АК «Харківобленерго», за умовами договору у досліджуваний період часу, не виконується. 
Відповідаючи на питання № 1, № 2, № 3 щодо правильності визначення технологічних втрат, судовими експертами зазначено, що вимоги пункту 6.28 ПКЕЕ щодо розподілу технологічних втрат електричної енергії, які пов`язані із спільним використанням технологічних електричних мереж КП «Харківводоканал» та іншими споживачами електричної енергії, в тому числі сторонніми, наявність яких зафіксована в Акті огляду ПС «Южкабель», не передбачені умовами договору. Зазначені технологічні втрати за договором не визначаються і не розподіляються позивачем. Застосування зазначеного пункту цих Правил для визначення обсягів спожитої електричної енергії у досліджуваний період часу по договору є неможливим через відсутність вихідних даних та відповідних домовленостей про порядок для виконання таких розрахунків у договорі. Визначення наявності чи відсутності цих втрат та їх розподіл в умовах договору є правовим питанням і не вирішується судовими експертами, не оцінюється судовими експертами, як правильне чи не правильне, бо вирішення правових питань не входить до компетенції судових експертів. 
Крім того, при новому апеляційному розгляді даної справи, суд апеляційної інстанції ухвалою від 21.07.2021 (з власної ініціативи та для повноти апеляційного перегляду) призначив у цій справі  комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (61036, м.Харків, вул.Ковтуна, 34). На вирішення експертній установі поставлено такі питання: 1.Визначити обсяг спожитої Комунальним підприємством «Харківводоканал» за листопад 2016 - лютий 2017 року електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 (укладений з Акціонерним товариством «Харківобленерго») з урахуванням передбачених пунктом 6.23 та пунктом 6.28 ПКЕЕ (у редакції, що діяла у вказаний період споживання) правил розподілу та віднімання витрат, пов`язаних зі споживанням електричної енергії субспоживачами Комунального підприємства «Харківводоканал», чиї підключення та однолінійні схеми були узгоджені у встановленому порядку та діяли протягом вказаного періоду споживання? 2. З урахуванням відповіді на перше питання визначити, чи підтверджується документально вартість спожитої (за виключенням обсягу електричної енергії спожитої субспоживачами) Комунальним підприємством «Харківводоканал» протягом листопада 2016 - лютого 2017 років електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 у сумі 4196577,22 грн (визначена в пункті 2 прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог №50-629 від 06.04.2020 року? .
25.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду разом з матеріалами справи №922/376/18 надійшов висновок експерта №КСЕ-19/121-21/17225 від 12.10.2023 за результатами судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи, проведеної у даній справі, в якому встановлено, що обсяг електричної енергії, спожитої КП «Харківводоканал» за період з листопада 2016 по лютий 2017 років, зазначений в корегованих рахунках (після проведення перерахунку вартості електричної енергії та застосування пунктів 6.23, 6.26 та пункту 6.28 Правил користування електричної енергії) визначений АТ «Харківобленерго» правильно. Так, за листопад 2016-5180217 кВтхгод; за грудень 2016-5452770 кВтхгод; за січень 2017 -5464545 кВтхгод; за лютий 2017 -5079467 кВтхгод.  З урахуванням відповіді на перше питання та в обсязі наданих документів, вартість спожитої Комунальним підприємством «Харківводоканал» електроенергії за період з листопада 2016 по лютий 2017 року в обсязі, зазначеному в корегованих рахунках (після проведення перерахунку вартості електричної енергії та застосування пункту 6.23, 6.26 та пункту 6.28 Правил користування електричної енергії) за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004, яка визначена у пункті 2 прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог №50-629 від 06.04.2020, підтверджується у сумі 4 196 577,23 грн, що на 0,01 грн більше з причин, докладно викладених у дослідницькій частині висновку експерта.
4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову про  стягнення з відповідача вартості електричної енергії. 
В обґрунтування доводів касаційної скарги  Компанія посилається, зокрема, на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, а саме, за доводами скаржника, судом порушено приписи статті 269 та 316 ГПК України.
Так, скаржник зазначає про те, що апеляційним судом безпідставно не прийнятий як належний та допустимий доказ висновок експерта №КСЕ-19/121-21/17225 від 12.10.2023 за результатами судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи, яка була призначена апеляційним господарським судом (з власної ініціативи суду та для повноти апеляційного перегляду), на виконання вказівок Верховного Суду, при новому апеляційному розгляді даної справи. Позивач звертає увагу Суду, що зазначений висновок експерта не є доказом, який долучається стороною у справі під час нового апеляційного розгляду, а є доказом, який  виник  на виконання ухвали апеляційного суду від 21.07.2021. Разом з тим, такий доказ (висновок експерта) апеляційним судом з посиланням на вихід за межі апеляційного перегляду судом прийнятий не був та, відповідно, справа була розглянута  без урахування такого доказу. 
Що ж до наведеного Верховний Суд зазначає таке.
Так, згідно з приписами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вже зазначалося вище, постановою Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №922/376/18 касаційну скаргу КП «Харківводоканал» задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі №922/376/18 скасовано. Матеріали справи №922/376/18 передано на новий розгляд до апеляційного господарського суду. 
Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції прийняв постанову без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №922/3757/17, зокрема, щодо обов`язковості застосування  положень пунктів 6.23, 6.23.1 та пункту 6.28 ПКЕЕ, а також правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 щодо допустимості доказів у справі. Також постанова суду апеляційної інстанції не містить посилання у відповідності до яких саме положень ПКЕЕ позивач виконав поданий суду перерахунок заборгованості, яку методику ним застосовано. Апеляційний суд не звернув належної уваги, що поданий позивачем перерахунок вартості спожитої відповідачем електроенергії містить лише загальні суми споживання електроенергії відповідачем, з вказаного перерахунку не можливо дійти однозначного висновку про врахування позивачем відомостей щодо пропорційного перерозподілу величини обсягу технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах відповідача, пов`язаних з транспортуванням електричної енергії в електроустановки субспоживачів, розрахованих з урахуванням Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання. При цьому апеляційний суд зазначив лише загальні висновки про відповідність положенням ПКЕЕ наданих позивачем рахунків, чим фактично усунувся від виконання повноважень визначених положеннями статті 269 ГПК України, що стало причиною неналежного встановлення обставин і дослідження доказів у справі. Крім того, Верховний Суд у справі №922/3757/17 дійшов висновку, що порядком розподілу та віднімання втрат, закріплених у пунктах 6.23, 6.28 ПКЕЕ, передбачено, у тому числі, що пропорції технологічних втрат розподіляються постачальником залежно від обсягів споживання електричної енергії споживачами, які мають приєднання до технологічних електричних мереж, включаючи споживача- власника цих мереж. Вказаного не врахував апеляційний суд, належним чином не перевірив розрахунків, наданих АК «Харківобленерго» після проведеного позивачем перерахунку вартості електричної енергії, на виконання постанови у справі №922/4198/17. При цьому апеляційний суд зазначив, що матеріали справи містять звіти про обсяг споживання електричної енергії за вказаний період, таким чином, при проведенні розрахунку АК «Харківобленерго» ураховано усі параметри однолінійних схем, узгоджених сторонами у справі, пропорційність обсягів спожитої електричної енергії субспоживачів, а також вимог ПКЕЕ. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, під час нового апеляційного розгляду, ухвалою від 21.07.2021 апеляційним судом, з власної ініціативи, було призначено  комплексну судову експертизу у даній справі. 
Суд апеляційної інстанції призначаючи у цій справі судову експертизу, з посиланням на висновки Верховного суду у постанові від 20.04.2021,  вказав на необхідність застосування спеціальних знань для вирішення питань, які виникли під час розгляду справи та які входять до предмету доказування, а саме щодо відповідності/невідповідності розрахунку позивача вимогам пунктам 6.23 та 6.28 ПКЕЕ. 
25.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду разом з матеріалами справи №922/376/18 надійшов висновок експерта №КСЕ-19/121-21/17225 від 12.10.2023 за результатами судової комплексної електротехнічної та економічної експертизи, проведеної у даній справі, в якому встановлено, що обсяг електричної енергії, спожитої КП «Харківводоканал» за період з листопада 2016 по лютий 2017 років, зазначений в корегованих рахунках (після проведення перерахунку вартості електричної енергії та застосування пунктів 6.23, 6.26 та пункту 6.28 Правил користування електричної енергії) визначений АТ «Харківобленерго» правильно. Так, за листопад 2016-5180217 кВтхгод; за грудень 2016-5452770 кВтхгод; за січень 2017 -5464545 кВтхгод; за лютий 2017 -5079467 кВтхгод. З урахуванням відповіді на перше питання та в обсязі наданих документів, вартість спожитої Комунальним підприємством «Харківводоканал» електроенергії за період з листопада 2016 по лютий 2017 року в обсязі, зазначеному в корегованих рахунках (після проведення перерахунку вартості електричної енергії та застосування пункту 6.23, 6.26 та пункту 6.28 Правил користування електричної енергії) за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004, яка визначена у пункті 2 прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог №50-629 від 06.04.2020, підтверджується у сумі 4 196 577,23 грн (заявлено позивачем до стягнення  4 196 577,22 грн.), що на 0,01 грн більше з причин, докладно викладених у дослідницькій частині висновку експерта.
Водночас, під час перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд не прийняв та не розглядав вказаний доказ, мотивувавши це виключно тим, що експертиза проводилась після повернення справи з Верховного Суду на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, отже, не була предметом розгляду у суді першої інстанції.
Верховний Суд не погоджується з правомірністю вказаних підстав відхилення судом апеляційної інстанції, призначеної цим судом (хоча і в складі іншої колегії) з власної ініціативи експертизи виключно через те, що вона не була предметом розгляду у суді першої інстанції та знаходить в цій частині частково обґрунтованими доводи скаржника, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду була прийнята з порушенням норм  процесуального права, та, відповідно підлягає скасуванню з огляду на таке.
Так, частиною першою статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Особливість висновку експерта полягає в тому, що предметом його дослідження є обставини, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань (частина друга статті 98 ГПК України). Отже, висновок експерта дозволяє встановити певні специфічні обставини, які не можуть бути встановлені іншими доказами (засобами доказування).
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 104 ГПК України).
Тобто законодавець в цій статті зазначає, що відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Відповідно в контексті спірних правовідносин, належною мотивацією відхилення висновку необхідно вважати оцінку і відхилення його по суті, або ж встановлення (визнання) процесуальних порушень під час призначення експертизи самим судом, зокрема відсутності необхідної сукупності умов для її призначення.  
Натомість апеляційний господарський не надав оцінки висновку судового експерта від 12.10.2023 №КСЕ-19/121-21/17225, а також не навів жодних мотивів не врахування його як доказу по суті та/ або міркувань стосовно наявності/відсутності порушень порядку призначення відповідної експертизи самим судом та лише формально вказав, що не приймає його як належний доказ, з урахуванням меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції визначених статтею 269 ГПК України, оскільки така експертиза проводилась після повернення справи з Верховного Суду на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, отже, не була предметом розгляду у суді першої інстанції.
Водночас суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
При цьому, Суд зазначає, що  необхідність виконання вказівок суду касаційної інстанції у цій справі жодним чином не нівелює обов`язку застосування норм ГПК України, зокрема,  щодо порядку призначення та проведення експертизи, порядку подання доказів до суду апеляційної інстанції тощо.
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції у розгляді справи норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, знайшли своє часткове підтвердження.
Суд також знаходить частково обґрунтованими посилання скаржника на помилковість застосування судом апеляційної інстанції, у контексті змісту оскаржуваного рішення, висновків Верховного Суду у справі № 922/2192/17, зокрема, в частині посилань суду апеляційної інстанції на висновок комісійного електротехнічного експертного дослідження від 30.08.2018 року, з огляду на необхідність розрізняти правові висновки у справі у подібних правовідносинах, які підлягають застосуванню, з наданням правової оцінки встановленим обставинам конкретної справи, на підставі наявних у цій справі доказів оцінених судом.  
Відповідно до приписів статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Водночас, у силу визначених статтею 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд не наділений повноваженнями щодо встановлення обставин справи та оцінки доказів, а з огляду на підстави задоволення позову апеляційним судом, також позбавлений процесуальної можливості перевірити законність і обґрунтованість висновків місцевого господарського суду по суті заявлених позовних вимог та відповідні аргументи апеляційної скарги.
Враховуючи доводи касаційної скарги скаржника, які є нерозривними у їх сукупності, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що мало своїм наслідком не встановлення обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі для вирішення даного спору, з огляду на предмет і підстави позову, на підставі доказів і доводів учасників справи, беручи до уваги, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, які імперативно визначені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Під час нового апеляційного розгляду суду належить врахувати вище викладене, здійснити апеляційний перегляд справи у відповідності до вимог ГПК України, надати належну оцінку фактичним обставинам справи, доводам та запереченням учасників справи і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення. 
З урахуванням викладеного, з огляду на необхідність встановлення судом апеляційної інстанції всіх фактичних обставин справи, передчасним є надання оцінки іншим доводам касаційної скарги, які обґрунтовані з посиланням на пункт 1  частини другої статті 287 ГПК України та, відповідно, й обставинам, які встановлені судом апеляційної інстанції під час розгляду справи по суті.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду знайшли своє часткове підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Згідно із частиною четвертою статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги: постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Судові витрати
Відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі.
За наслідками касаційного перегляду у цій справі розподіл судового збору з огляду на статті 129, 315 ГПК України не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу акціонерного товариства «Харківобленерго» задовольнити частково.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023  у справі  № 922/376/18 скасувати. 
3. Справу передати на новий розгляд до  Східного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        І. Колос

Суддя                                                                                                        І. Булгакова

Суддя                                                                                                       Т. Жайворонок