ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року 
м. Київ

cправа №  909/291/23 

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.
за участю розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" арбітражного керуючого Ловаса В.О. та представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" Заяць О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 

у справі № 909/291/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ- 531"
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп"

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст обставин справи про банкрутство та поданої заяви
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2023, серед іншого, відкрито провадження у справі № 909/291/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" (далі - ТОВ "Смарт Енерджі Груп", Боржник) за заявою ТОВ "СУ- 531"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном Боржника; розпорядником майна Боржника призначено арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича.
Ухвалою попереднього засідання господарського суду від 27.06.2023 визнано кредиторами з грошовими вимогами до Боржника: 
- ТОВ "СУ-531" на загальну суму 5.317.140,63 грн (4 черга погашення), на суму 5.368,00 грн (1 черга погашення); 
- ТОВ "Меблева фабрика ІФ ЛТД" на загальну суму 164.274,31 грн (4 черга погашення), на суму 5.368,00 грн (1 черга погашення);
- ТОВ "Меблева фабрика ІФ ЛТД" на загальну суму 2.348.197,11 грн (4 черга погашення), на суму 5.368,00 грн (1 черга погашення); 
- ТОВ "Меблева фабрика ІФ Плюс" на загальну суму 1.939.700,00 (4 черга погашення), на суму 5.368,00 (1 черга погашення); 
- ТОВ "Екстім ЛТД" на загальну суму 4.903.687,84 грн (4 черга погашення), на суму 5.368,00 грн (1 черга погашення).
14.07.2023 проведено збори кредиторів Боржника, на яких, серед іншого, прийнято рішення щодо звернення до господарського суду з клопотанням про визнання ТОВ "Смарт Енерджі Груп" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О.
21.07.2023 до господарського суду від розпорядника майна Боржника надійшов письмовий звіт про результати процедури розпорядження та клопотання про визнання ТОВ "Смарт Енерджі Груп" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О. 
Короткий зміст постанови суду першої інстанції та її апеляційне оскарження
Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.07.2021, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Смарт Енерджі Груп" та повноваження розпорядника його майна; визнано Боржника банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці; призначено ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Ловаса В.О.
Постанова мотивована встановленням у підсумковому засіданні судом першої інстанції обставин того, що під час проведення процедури розпорядження майном наявних активів Боржника, за рахунок яких можливо погасити існуючу заборгованість перед кредиторами, розпорядником майна не знайдено, пропозицій щодо укладення мирової угоди або санації Боржника до господарського суду або розпорядника майна не поступало. 
Ураховуючи вказані обставини та факт виконання усіх необхідних умов процедури розпорядження майном у цій справі, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання Боржника банкрутом.
Не погодившись з постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.07.2021, засновник (учасник) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію розпорядження майном.
Ключові доводи апеляційної скарги полягали у такому: (1) ОСОБА_1 є директором і засновником (учасником) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" і володіє 100 % корпоративних прав у цьому Товаристві; (2) до 31.07.2023 скаржник не була повідомлена, що у провадженні господарського суду перебуває справа про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп"; (3) суд першої інстанції не встановив майновий стан, не дослідив фінансово-господарський стан Боржника і не врахував, що останній здійснював господарську діяльність, в результаті якої у 2022 році отримав чистий прибуток; (4) рішення зборів кредиторів (комітету кредиторів) про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не є безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури; (5) розпорядник майна не провів аналіз господарської діяльності Боржника відповідно до вимог чинного законодавства.
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 апеляційну скаргу засновника (учасника) ТОВ "Смарт Енерджі Груп"        ОСОБА_1 задоволено; постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2023 у справі № 909/291/23 скасовано; справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію розпорядження майном Боржника.
Постанова апеляційного господарського суду обґрунтована неповнотою встановлення судом першої інстанції обставин справи та оцінки наявних у ній доказів, що полягало, зокрема, у не дослідженні місцевим господарським судом майнового стану Боржника, даних про його активи, не здійсненні перевірки того, які саме дії вчинено розпорядником майна для виявлення майна та майнових активів Боржника, а також повноту реалізації розпорядником майна своїх визначених законом обов`язків..
Додатково судом апеляційної інстанції зазначено, що визнаючи боржника банкрутом, рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів, адже суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
Розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Ловас В.О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у цій справі скасувати та залишити в силі постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2023. 
Підставою касаційного оскарження зазначає обставини, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягають у такому:
- суд апеляційної інстанції застосував норми статті 42 ГПК України, частини першої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених (висновків) у постановах від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 29.07.2021 у справі № 911/698/21;
- апеляційному суду під час оцінки обраних засновником (учасником) Боржника форми та способу захисту її інтересів у справі про банкрутство необхідно було виходити як зі змісту спеціальних норм КУзПБ, так і принципу "неможливості ототожнення юридичної особи та її членів" та враховувати актуальні правові висновки щодо реалізації цієї домінанти, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №910/13643/19.
Обґрунтовуючи незаконність оскаржуваної постанови, скаржник вказує на її ухвалення без визначення процесуального статусу заявника апеляційної скарги як учасника справи про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп", що є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
У контексті порушення норм процесуального права скаржник також стверджує про залишення поза увагою судом апеляційної інстанції відсутності у розпорядника майна можливості дослідити дійсний фінансовий стан Боржника через те, що його керівник ОСОБА_1 ухилилася від законних вимог розпорядника майна та відповідних вимог ухвали суду першої інстанції від 19.05.2023 про зобов`язання останньої передати копії документів Боржника розпоряднику та забезпечити інвентаризацію майна Боржника.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
Засновник (учасник) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" ОСОБА_1 подала відзив, в якому просить касаційну скаргу розпорядник майна Боржника залишити без задоволення з викладених у відзиві підстав, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.
За змістом поданого відзиву стверджує, що практика Верховного Суду, на яку посилається розпорядник майна Боржника в обґрунтування своєї касаційної скарги, не є релевантною обставинам цієї справи.
Касаційне провадження
03.11.2023 до касаційного суду надійшла касаційна скарга арбітражного керуючого Ловаса В.О.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                            № 909/291/23 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - головуючий, Картере В.І., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023.
Ухвалою Верховного Суду від 22.11.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ловаса В.О. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 909/291/23; призначено її до розгляду на 13.12.2023 о 10:30 год.
Ухвалами Верховного Суду від 28.11.2023 та 05.12.2023 задоволені клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції арбітражного керуючого Ловаса В.О. та ОСОБА_1 відповідно.
Ухвалою Верховного Суду від 13.12.2023 відкладено розгляд справи №909/291/23 з розгляду касаційної скарги до 17.01.2024 о 10:30 год.
Судове засідання 17.01.2024 відбулось за участю арбітражного керуючого         Ловаса В.О. та представниці засновника (учасника) Боржника        ОСОБА_1, які надали пояснення по суті вимог та доводів касаційної скарги, а також заперечень на них. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.
Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників інших учасників судового процесу.
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Перевіривши наведені в касаційних скаргах доводи в межах підстав оскарження та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Предметом судового розгляду є подана у справі про банкрутство заява розпорядника майна про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
За частиною першою статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном боржника розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна боржника господарський суд постановляє ухвалу. 
Задля досягнення наведеної мети частиною третьою статті 44 КУзПБ на розпорядника майна покладено обов`язки, серед іншого: проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.
Зокрема, інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності за даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.
За приписами частини першої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. 
До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (абзац перший частини другої статті 49 КУзПБ).
Завдання підсумкового засідання суду на стадії розпорядження майном полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи, зокрема, з клопотання комітету кредиторів. Проте остаточна оцінка зазначених обставин надається господарським судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство, виходячи з того, чи є можливим відновлення платоспроможності боржника без введення його ліквідаційної процедури, чи не приймалось рішення про введення ліквідаційної процедури комітетом кредиторів на шкоду більшості кредиторів - членів комітету кредиторів та чи є реальна можливість відновити платоспроможність боржника через застосування до нього процедури санації за наявності інвестора, чи наявні ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності тощо.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неплатоспроможність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, які передбачені в процедурі розпорядження майном, та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, зокрема, передбаченої у частині третій статті 44 КУзПБ (постанови Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №911/1609/21, від 08.12.2022 у справі № 908/2415/21). 
При цьому суд має з`ясувати актив і пасив боржника та співставити відомості щодо обох величин. Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом у порядку статті 47 КУзПБ реєстру вимог кредиторів. Відомості про актив боржника має містити звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан боржника. Зазначений звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), які на його підставі приймають рішення клопотати про перехід до наступної судової процедури. 
Однак, рішення суду не може ґрунтуватися лише на клопотанні комітету кредиторів, відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) мають бути предметом розгляду в судовому засіданні у справі про банкрутство.
Якщо встановлення пасиву боржника відбувається у попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на перебування провадження у справі у процедурі розпорядження майном боржника (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №904/1693/19, від 23.01.2020 у справі №924/1155/18, від 08.12.2022 у справі №908/2415/21). 
У справі, що розглядається, суд першої інстанції у підсумковому засіданні дійшов висновку про перехід до процедури ліквідації ТОВ "Смарт Енерджі Груп", з огляду на встановлення обставин того, що під час проведення процедури розпорядження майном наявних активів Боржника, за рахунок яких можливо погасити існуючу заборгованість перед кредиторами, розпорядником майна не знайдено, пропозицій щодо укладення мирової угоди або санації Боржника до господарського суду або розпорядника майна не надійшло. При цьому місцевим господарським судом враховано також той факт, що у справі були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, зокрема й подано клопотання зборів кредиторів щодо введення процедури ліквідації.
Втім, зі змісту оскарженої в апеляційному порядку постанови про визнання Боржника банкрутом вбачається, що суд першої інстанції під час підсумкового засідання на стадії розпорядження майном не здійснив належного з`ясування ознак банкрутства з перевіркою співвідношення активу та пасиву Боржника, а також повноти дій розпорядника майна.
Так, переглядаючи в апеляційному порядку постанову місцевого господарського суду про перехід до ліквідаційної процедури, суд апеляційної інстанції встановив такі обставини: (1) відповідно до звіту розпорядника майна про проведену роботу у цій справі про банкрутство ТОВ "Смарт Енерджі Груп" не виявлено фактів прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно вплинули на господарську діяльність Боржника та встановлено відсутність ознак щодо дій з доведення його до банкрутства. При цьому розпорядником майна було встановлено, що відповідно до інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за Боржником на праві власності зареєстровано дві сонячні електростанції і чотири земельні ділянки; (2) відповідно до звіту незалежного аудитора №21 від 13.07.2023 за результатами аналізу фінансово-господарського стану ТОВ "Смарт Енерджі Груп" на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, за підсумками аналізу господарської діяльності Боржника за 2020, 2021, 2022 роки аудитор встановив зниження рівня показника зобов`язань боржника його оборотними активами. Такий показник за 3 роки знизився у понад 2 рази. При цьому, за цей же період господарської діяльності Боржника отримані аудитором дані аналізу вказують про певне зростання вартості чистих активів підприємства протягом трьох проаналізованих років - майже у два рази.
За результатом встановлення вищенаведених обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та підтвердження документальними доказами доводів засновника (учасника) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" про рентабельність цього Товариства, адже виходячи із зазначених висновків як розпорядника майна, так і залученого ним аудитора Боржник є рентабельним та впродовж трьох останніх років, що передували відкриттю провадження у цій справі про банкрутство значно покращив фінансові показники господарської діяльності - зменшив розмір зобов`язань та збільшив вартість чистих активів.
Однак, місцевий господарський суд не здійснив належну перевірку зазначених обставин, не надав правову оцінку наявності у власності Боржника нерухомого майна, відомості про вартість якого, як встановлено судом апеляційної інстанції, у матеріалах справи відсутні, а розпорядником майна не надано доказів неможливості визначити таку вартість і встановити можливість погасити Боржником визнані господарським судом грошові вимоги кредиторів у цій справі, коли за доводами засновника (учасника) Боржника вартість активів останнього перевищують кредиторські вимоги.

Верховний Суд зазначає, що без належного дослідження зазначених обставин, виявлення яких є обов`язком розпорядника майна згідно з частиною третьою статті 44 КУзПБ, не можна визнати повним виконання функцій судового контролю у даній справі про банкрутство, зокрема щодо перевірки судом першої інстанції повноти здійснення розпорядником майна аналізу фінансово-господарського стану Боржника, зокрема й щодо інвентаризації майна Боржника та визначення його вартості.
За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що при вирішенні питання про визнання Боржника банкрутом місцевий господарський суд належним чином не перевірив майновий та фінансовий стан Боржника, не дослідив у контексті цього повноту здійснення розпорядником майна відповідних дій щодо визначення вартості виявленого майна Боржника (зокрема що стосується двох сонячних електростанцій та чотирьох земельних ділянок) чи обставин, що унеможливлювали їх вчинення.
Водночас доводи скаржника про неврахування апеляційним судом обставин відсутності у розпорядника майна можливості дослідити дійсний фінансовий стан Боржника через вчинення перешкод у виконанні ним своїх повноважень з боку керівника Боржника ОСОБА_1 (внаслідок ухилення від законних вимог розпорядника майна та відповідних вимог ухвали суду першої інстанції від 19.05.2023 про зобов`язання останньої передати копії документів Боржника розпоряднику та забезпечити інвентаризацію майна Боржника) Верховний Суд відхиляє, зважаючи на те, що ці обставини не перевірялись судом першої інстанції, відтак не отримали належної правової оцінки. 
Натомість судом апеляційної інстанції щодо цього було встановлено, що розпорядник майна не у повній мірі реалізував свої обов`язки, передбачені частинами другою-третьою статті 12 КУзПБ, з метою отримання достовірних відомостей про стан, розмір та вартість активів Боржника від його керівника та єдиного засновника, адже дії по надсиланню двічі письмових повідомлень-запитів за адресою - м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, б.23, оф. 609, при фактичних обставинах абсолютної відсутності керівних органів Боржника у процедурі розпорядження майном є явно недостатніми.   
На підставі зазначеного, колегія суддів Верховного Суду погоджується з позицією апеляційного суду про передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Доводи скаржника в цій частині за своєю природою фактично є переоцінкою встановлених обставин справи, що знаходиться поза межею повноважень суду касаційної інстанції, оскільки переоцінка доказів та встановлених обставин справи не входить до повноважень Верховного Суду згідно з частиною другою статті 300 ГПК України.
Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16).
З наведеного, Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо правильності чи помилковості наданої судами попередніх інстанцій оцінки доказів у справі, зокрема звіту розпорядника майна про проведену роботу чи звіту незалежного аудитора №21 від 13.07.2023.
Щодо інших доводів скаржника, що зводяться до відсутності порушеного права засновника Боржника внаслідок ухвалення місцевим господарським судом постанови про визнання Боржника банкрутом, а також питання щодо набуття вказаною особою статусу учасника у цій справі, колегія суддів зазначає таке.
За змістом наведених у скарзі доводів розпорядник майна вказує, що при ухваленні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції застосував норми статті 42 ГПК України та частини першої статті 47 КУзПБ без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених (висновків) у постановах від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 29.07.2021 у справі № 911/698/21.
У цих доводах скаржник стверджує, що у зазначених постановах Верховного Суду викладено висновок, згідно якого можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи. При цьому скаржник доводить, що учасником (засновником) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" ОСОБА_1 не подавалось заяви про вступ у справу про банкрутство Боржника, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом, не вирішувалось питання про залучення її до участі у справі.
Перевіривши наведені доводи, Верховний Суд дійшов висновку про їх відхилення, оскільки предметом розгляду в оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду було питання правомірності визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури, тобто питання застосування положень статей 44, 49 КУзПБ. При цьому норми статті 42 ГПК України та частини першої статті 47 КУзПБ судом апеляційної інстанції не застосовувались, тож відсутні підстави для ствердження про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах.
Крім того, колегія суддів враховує, що при зверненні з цією касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції скаржником не включено до неї в порядку вимог частини другої статті 304 ГПК України скарги на ухвалу про відкриття апеляційного провадження (що не оскаржується окремо від постанови апеляційного суду), якою вирішувалось питання щодо прийнятності апеляційної скарги. 
Тому, питання наявності у засновника (учасника) ТОВ "Смарт Енерджі Груп" ОСОБА_1 права на оскарження постанови суду першої інстанції у цій справі про банкрутство названого Товариства не є предметом касаційного дослідження, як і питання правомірності застосування положень статті 42 ГПК України та частини першої статті 47 КУзПБ.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає помилковими та такими, що не відповідають дійсності, аргументи скаржника про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 21.09.2023 норм статті 42 ГПК України та частини першої статті 47 КУзПБ без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених (висновків) у постановах від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14, від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, від 29.07.2021 у справі № 911/698/21.
З аналогічних підстав колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо неврахування судом апеляційної інстанції правового висновку щодо застосування "принципу неможливості ототожнення юридичної особи та її членів", сформованого Верховним Судом під час вирішення питання щодо ефективності обраного учасником товариства способу захисту своїх корпоративних прав при оспорені вчиненого товариством правочину (постанови від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі №905/2559/17, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, від 17.02.2021 у справі № 910/13643/19), адже висновки у зазначених справах не стосуються питання застосування статей 44, 49 КУзПБ.
Таким чином, оскаржувана постанова ухвалена у відповідності до норм чинного законодавства та на підставі встановлених судом апеляційної інстанцій обставин і оцінених доказів, тому доводи скаржника про невірне застосування цим судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм Верховний Суд відхиляє з підстав їх необґрунтованості.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.
Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржуваної постанови у цій справі без змін.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Енерджі Груп" арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 909/291/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                К.М. Огороднік 
Судді                                                                                                    С.В. Жуков 
                                                                                                    В.І Картере