ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року 
м. Київ

cправа №  876/65/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи: 
позивача - не з`явився, 
відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 (суддя Іванов О.Г.)
у справі №876/65/23
за заявою Приватного підприємства "ЮАС"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.09.2023 у справі №14/39К-23 (у складі третейських суддів:     Палій Є.А. (головуючий), Терещенко О.В. (доповідач), Петрова Т.А.)
за позовом Приватного підприємства "ЮАС"
до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"
про стягнення 327939,41 грн,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду
1.          18.10.2023 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "ЮАС" (далі - ПП "ЮАС") надійшла заява про видачу наказу (далі - Заява) на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.09.2023 (далі - Рішення третейського суду) у справі №14/39К-23.
2.          В обґрунтування заяви ПП "ЮАС" послалося на прийняття 08.09.2023 третейським судом Рішення у справі №14/39К-23, яким позов ПП "ЮАС" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "ЦГЗК") про стягнення заборгованості в сумі 327939,41 грн задоволено у повному обсязі, та його невиконання відповідачем у третейському спорі в добровільному порядку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
3.          03.12.2020 між ПП "ЮАС" (підрядник) та ПрАТ "ЦГЗК" (замовник) укладений договір підряду на поточний ремонт №1066 (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався на свій ризик виконати у порядку та на умовах Договору роботи з поточного ремонту залізобетонних конструкцій корпусу збагачення (інв. №000014) РЗФ ПрАТ "ЦГЗК".
4.          Пунктами 14.1-14.2 Договору сторони погодили, що суперечки та розбіжності, що виникли у зв`язку з цим договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливістю вирішуватись шляхом переговорів. У разі, якщо суперечки та розбіжності, які виникли у зв`язку із виконанням цього договору або стосуються його укладання, зміни, порушення умов, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому Регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту вказаного суду. Рішення третейського суду є остаточним і обов`язковим для сторін.
5.          За приписами пунктів 15.4-15.5 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.01.2021. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору.
6.          Договір підписаний представниками обох сторін та посвідчений печатками юридичних осіб.
7.          Додатковою угодою №1 до Договору від 03.12.2020 внесені зміни у пункт 15.5 Договору щодо строку дії договору, який продовжено до 30.06.2021.
8.          Третейське застереження укладене шляхом підписання повноважними сторонами Договору №1066 від 03.12.2020 (пункт 14.2) та оформлено згідно з вимогами ст. 12 Закону України "Про третейські суди".
9.          Дана третейська угода є дійсною, іншого не встановлено, та такою, що підлягає виконанню. Доказів визнання недійсним вказаного пункту договору відповідачем не надано.
10.          Відповідно до третейського застереження, передбаченого пунктом 14.2 Договору, ПП "ЮАС" звернулось до третейського суду з позовом до ПрАТ "ЦГЗК" про стягнення заборгованості у сумі 327939,41 грн.
11.          Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання умов Договору свій обов`язок щодо здійснення підрядних робіт виконано у повному обсязі на суму 1077300,00 грн, однак відповідач взяті на себе зобов`язання за цим Договором щодо оплати робіт у повному обсязі не виконав. Зазначені обставини зафіксовані рішенням третейського суду від 16.09.2022 у справі №14/12К-22 про стягнення зазначеної суми заборгованості та не потребують доведення.
12.          Фактично рішення виконано відповідачем 25.04.2023, отже, є підстави для нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 24.04.2023. Несплатою цієї суми порушені права позивача та наявні підстави для стягнення заявлених нарахувань.
13.          Для розгляду справи за позовом ПП "ЮАС" до ПрАТ "ЦГЗК" про стягнення заборгованості, відповідно до пункту 2.2 Регламенту третейського суду обрано колегію суддів: Палій Є.А. (головуючий), Терещенко О.В. (доповідач), Петрова Т.А., що підтверджується ухвалою третейського суду від 17.07.2023. 
14.          Рішенням третейського суду від 08.09.2023 у справі №14/39К-23 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПрАТ "ЦГЗК" на користь ПП "ЮАС" 37188,98 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором (на поточний ремонт), 290750,43 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором (на поточний ремонт). Стягнуто з ПрАТ "ЦГЗК" на користь ПП "ЮАС" 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правничої допомоги від 17.06.2023 та 3279,39 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.
15.          Докази скасування цього рішення чи його добровільного виконання відповідачем відсутні. 
Стислий зміст ухвали суду першої інстанції
16.          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 Заяву про видачу наказу на примусове виконання Рішення третейського суду від 08.09.2023 задоволено. Ухвалено видати наказ на примусове виконання цього Рішення третейського суду, за яким стягнути з ПрАТ "ЦГЗК" на користь ПП "ЮАС" 37188,98 грн 3% річних за прострочення виконання грошового за Договором (на поточний ремонт), 290750,43 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором (на поточний ремонт), 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правничої допомоги від 17.06.2023, 3279,39 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, витрати по сплаті судового збору за подання Заяви про видачу наказу на примусове виконання Рішення третейського суду в розмірі 1342,00 грн, витрати на нотаріально посвідчений переклад витягу з договору у poзмipi 417,00 грн.
17.          Ухвала мотивована відсутністю законодавчо визначених підстав, які б перешкоджали задоволенню Заяви та видачі наказу на виконання Рішення третейського суду, яке добровільно відповідачем не виконане.
Стислий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
18.          ПрАТ "ЦГЗК" (далі - скаржник) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 14.11.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити ПП "ЮАС" у задоволенні Заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання Рішення третейського суду від 08.09.2023 у справі №14/39К-23.
19.          Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Рішення третейського суду від 08.09.2023 у справі №14/39К-23, з ПрАТ "ЦГЗК" на користь ПП "ЮАС", окрім 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором, було стягнуто витрати на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правничої допомоги від 17.06.2023. Тобто, на думку скаржника, Рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.
20.          В зв`язку з викладеним, скаржник вважає, що відповідно до приписів ст.ст. 354, 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у видачі наказу на примусове виконання Рішення третейського суду має бути відмовлено.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
21.          Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.
Позиція Верховного Суду
22.          Відповідно до положень ч. 2 ст. 24, ч. 2 ст. 25 і ч. 2 ст. 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення у справах щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів, ухвалені апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції.
23.          З огляду на встановлені ст. 269 ГПК України межі розгляду справи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
24.          Предметом розгляду в цій справі є Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.
25.          Відповідно до ст. 50 Закону України "Про третейські суди" сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду, що також кореспондується зі змістом частини першої статті 55 названого Закону, відповідно до якої рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.
26.          Стаття 57 Закону України "Про третейські суди" передбачає, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
27.          Згідно з ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом, що також узгоджується з ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".
28.          Відповідно до ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
29.          Згідно зі ст. 355 ГПК України та ст. 56 Закону України "Про третейські суди", суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:
1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;
2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;
4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
5) третейська угода визнана недійсною;
6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;
8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;
9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
30.          При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.
31.          Отже, ГПК України і спеціальний закон визначають вичерпний перелік підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, їх недоведення боржником та не встановлення господарським судом за результатами розгляду відповідної заяви позивача матиме наслідком видачу відповідного наказу. 
32.          Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, єдиною підставою для відмови у видачі наказу третейського суду та скасування ухвали господарського суду першої інстанції скаржник зазначає, що Рішенням третейського суду, окрім стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором, було стягнуто витрати на професійну правничу допомогу адвоката за договором про надання правничої допомоги від 17.06.2023, що, на думку скаржника, свідчить про вирішення третейським судом питань, які виходять за межі третейської угоди.
33.          Верховний Суд зазначає, що згідно з третейським застереженням, наявним у пункті 14.2 Договору у разі, якщо суперечки та розбіжності, які виникли у зв`язку із виконанням цього договору або стосуються його укладання, зміни, порушення умов, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту вказаного суду.
34.          Так, підставою звернення позивача до третейського суду стало неналежне виконання відповідачем умов саме Договору.
35.          Верховний Суд також вважає за необхідне зауважити, що за приписами частин 2, 7 ст. 25 Закону України "Про третейські суди" до складу витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, належать, зокрема третейський збір, розмір, строки та порядок сплати якого сторонами визначаються регламентом третейського суду; витрати, пов`язані з оплатою стороною, на користь якої було прийнято рішення третейського суду, послуг представника, пов`язаних із наданням правової допомоги.
36.          За приписами ст. 26 Закону України "Про третейські суди" розподіл витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, між сторонами здійснюється третейським судом згідно з третейською угодою або регламентом третейського суду. В разі відсутності посилань у третейській угоді або регламенті третейського суду на порядок розподілу витрат розподіл між сторонами витрат, які пов`язані з вирішенням спору, здійснюється третейським судом у такому порядку: при задоволенні позову витрати покладаються на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Порядок розподілу витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, зазначається у рішенні або ухвалі третейського суду.
37.          У пунктах 4.1, 4.13-4.15 розділу ІV Регламенту третейського суду (за посиланням reglament_treteyskiy_sud.pdf (rpgua.com) наведені види третейських витрат та визначається їх розподіл, який фіксується у рішенні третейського суду.
38.          Так, у пункті 4.1 розділу ІV Регламенту третейського суду зазначено, що витрати пов`язані з вирішенням спору третейським судом - спеціальні витрати, які виникають у зв`язку з третейським розглядом справ, а саме: 2) третейський збір; 7) витрати, пов`язані з оплатою стороною, на користь якої було прийнято рішення третейського суду, послуг представника, пов`язаних із наданням правової допомоги.
39.          Враховуючи викладене, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом у конкретній справі, що передбачено спеціальним законом; порядок розподілу таких витрат може бути узгоджено у третейській угоді або регламенті третейського суду, а у випадку відсутності посилань у третейській угоді або регламенті третейського суду на порядок розподілу витрат розподіл між сторонами таких витрат залежить від результату вирішення спору у третейському суді.
40.          З огляду на наведені норми матеріального права є помилковим твердження відповідача про те, що в даному випадку витрати на правничу допомогу, виходять за межі третейської угоди.
41.          Враховуючи наведене Верховний Суд погоджується з правильним і обґрунтованим висновком суду першої інстанції про видачу наказу на примусове виконання Рішення третейського суду та про недоведення відповідачем обставин, що свідчили б про наявність підстав для відмови у видачі такого наказу.
42.          Будь-яких інших установлених законом підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду також не встановлено.
43.          Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув доводи сторін та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання Рішення третейського суду.
44.          З огляду на викладене, Верховний Суд не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 про видачу наказу на примусове виконання Рішення третейського суду від 08.09.2023 у справі №14/39К-23.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
45.          Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновки суду першої інстанції та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення.
46.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
47.          Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
48.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат
49.          Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку судові витрати покладаються на скаржника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 у справі №876/65/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              В. Картере

Судді                                                                                                           К. Огороднік

                                                                                                    В. Пєсков