ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року 
м. Київ
cправа №  905/1977/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників: 
Східного МРУ ДПС по роботі з ВПП - Дмитрієва Є.К.,
ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" - Дереки Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні  в режимі відеоконференції касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
на ухвалу     Господарського суду Донецької області від 15.08.2023
та постанову Східного апеляційного господарського суду від         08.11.2023 
у справі     №    905/1977/21
за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕТ-ЮА", 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля"
про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 за заявою кредитора ТОВ "ДЕТ-ЮА" відкрито провадження у справі № 905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів - до 27.05.2022; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли; визначено дату попереднього засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Донецької області за результатами попереднього засідання від 06.09.2022 у справі № 905/1977/21 визнано вимоги кредиторів до боржника. 

Постановою Господарського суду Донецької області суду від 12.10.2022 припинено процедуру розпорядження майном у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли; ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 (дванадцять) місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Курбанова Назіма Вахід-Огли.

Повідомлення про визнання банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України (№ 69364 від 12.10.2022).

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі  - Східне МРУ ДПС по роботі з ВПП, Управління) звернулося до суду із заявою від 20.12.2022 № 1692/5/32-00-13-01 про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство № 905/1977/21 на суму 9652517,58 грн. 

В обґрунтування поданої заяви посилається на наявність у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" податкового боргу, який виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, а також на нарахування відповідно до вимог статті 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в інтегрованій картці з податку (далі - ІКП)  з податку на додану вартість в автоматичному режимі пені в загальній сумі 6778410,49грн. 

Разом з тим, заявник вказує, що у зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені по ППР від 01.06.2018 № 0004514614, сума пені в ІКП збільшена на 2873721,07 грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, що загалом становить 9652131,56 грн, яка боржником сплачена не була. 

За доводами заявника, станом на 19.12.2022 збільшено податковий борг по ПДВ на 386,02 грн згідно податкового повідомлення-рішення (форми "Н") №000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022. 

Від арбітражного керуючого Курбанова Н.В. надійшло повідомлення про розгляд заяви з грошовими вимогами до боржника, в якому викладені заперечення проти вимог Управління.
Фактичні обставини встановлені судами
У січні 2022 року  Східним МРУ ДПС по роботі з ВПП вже подавалася заява з грошовими вимогами до боржника на суму 28 433 411,67грн.

Вказана заява була обґрунтована тим, що у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" виник податковий борг 26.10.2021 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме: за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018 на суму 21663 150,93 грн, в тому числі за основним платежем 14 442 100,62грн, штрафними санкціями 7221050,31 грн. Разом з тим, 27.10.2021 відповідно до вимог статті 129 ПК України в ІКП в автоматичному режимі нараховано пеню в загальній сумі 6 778 410,49 грн. З огляду на викладене, кредитор стверджував, що ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" має податковий борг у загальній сумі 28 443 411,67 грн з податку на додану вартість (код 14010100), який не сплачений.

За результатом розгляду вказаної заяви Господарським судом Донецької області постановлено ухвалу від 06.09.2022 у справі № 905/1977/21, якою визнано вимоги Управління  до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в сумі 21655001,18 грн з податку на додану вартість, в тому числі: за основним платежем 14 433 950,87грн, штрафні (фінансові санкції (штрафи)) 7221050,31грн, крім того судовий збір у розмірі 4962,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановляючи ухвалу, господарський суд виходив з того, що платником податків оскаржуються у судовому порядку дії Управління по відображенню 26.10.2021 в ІКП з податку на додану вартість суми збільшення/поновлення боргу по основному платежу в розмірі 6 778 410,49 грн, а також податкова вимога від 27.10.2021 №0001910-1300-3200 за формою "Ю" на суму 28433411,67 грн, рішення про опис майна у податкову заставу № 14/37014600 від 27.10.2021, а на дату розгляду заяви Управління з грошовими вимогами до боржника у справі № 905/1977/21 про банкрутство, адміністративна справа №200/17680/21 по суті не розглянута, податковим органом не наведено як у заяві з грошовими вимогами до боржника, так і у податковій вимозі №0001910-1300-3200 від 27.10.2021 детального розрахунку суми пені в розмірі 6 778 410,49 грн з визначенням бази обрахунку та періоду такого нарахування, що унеможливлює перевірку такого розрахунку господарським судом. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" вимог Управління на суму 6 778 410,49 грн пені згідно податкової вимоги №0001910-1300-3200 (за формою "Ю") від 27.10.2021.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 24.05.2023 апеляційну скаргу Східного МРУ ДПС по роботі з ВПП залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.09.2022 у справі №905/1977/21 залишив без змін.

Управління, звернувшись до суду з заявою про визнання кредиторських вимог (вих. № 1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022) на суму 9 652 517,58 грн, в обґрунтування заяви (яка є предметом даного судового розгляду) посилається на наявність податкового боргу у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за тим же самим податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018, а також на нарахування відповідно до вимог статті 129 ПК України в ІК з податку на додану вартість в автоматичному режимі пені в загальній сумі 6 778 410,49 грн. 

Вказує, що у зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені по податковому повідомленню-рішенню від 01.06.2018 № 0004514614, сума пені в інтегрованій картці збільшена на 2 873 721,07 грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, що загалом становить 9 652 131,56 грн, які боржником не сплачено. 

Таким чином, за твердженням заявника, станом на 19.12.2022 збільшено податковий борг по ПДВ на 386,02 грн згідно податкового повідомлення-рішення (форми "Н") № 000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022. 

У зв`язку з викладеним кредитор вказує, що станом на дату подання цієї заяви у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" існує податковий борг в загальній сумі 9652517,58 грн, який підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у справі № 905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою від 15.08.2023 Господарського суду Донецької області:
- закрито провадження у справі в частині вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника на суму 6778 410,49 грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018, на підставі пункту 3 частини 1статті 231 ГПК України.
- в іншій частині заявлених вимог з пені та штрафу судом відмовлено.

Ухвала мотивована наявністю підстав для закриття провадження у справі в частині вимог на суму 6 778 410,49 грн пені на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки судом вже прийнято рішення щодо вимог заявника з податкового боргу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в частині пені в загальній сумі 6 778 410,49 грн та відмовлено у визнанні цих вимог (ухвала від 06.09.2022 у справі № 905/1977/21,  залишена в силі постановою від 24.05.2023). 

Щодо решти заявлених Управлінням вимог, а саме пені в сумі 2873721,01 грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02 грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 № 000/161/32000-04-01-01-01, господарський суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи не надано складеного за результатами перевірки акту перевірки №100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022, податкових накладних за звітні періоди січень-лютий 2020 року, протоколу засідання Робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600, доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08, що не дозволяє перевірити та встановити належне документальне підтвердження прийняття рішення про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, на підставі якого проведено донарахування пені на заявлену суму.

Крім того, господарський суд відзначив, що:
-  нарахування кредитором пені та штрафу суперечить положенням частини  3 статті 41 КУзПБ, в якій закріплено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (введено ухвалою від  08.12.2021) - не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
- починаючи з дня винесення господарським судом постанови від 12.10.2022 у справі № 905/1977/21 про визнання ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, в силу прямої норми Закону у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Східний апеляційний господарський суду постановою від 08.11.2023 ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023  залишив без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком  суду першої інстанції про закриття провадження у справі, зазначивши про наявність прийнятого судом рішення про той самий предмет та з тих самих підстав - стягнення пені, нарахованої 26.10.2021 у розмірі 6 778    410,49 грн в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма Р) № 0004514614 від 01.06.2018.

Щодо решти заявлених вимог апеляційний суд зазначив, що нарахування кредитором пені та штрафу поза межами строку, визначеного п.п.129.3.3 пункту 129.3 статі 129 ПК України, суперечить як приписам вказаної норми права, так і положенням частини  3 статті 41, статті 59  КУзПБ.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 по справі №905/1977/21; справу в частині кредиторських вимог у розмірі 6 778 410,49 грн, за якими закрито провадження у справі направити для продовження розгляду до суду першої інстанції;  справу в частині інших кредиторських вимог, які було відхилено, направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування своєї правової позиції з посиланням на пункт 3 частини 1 статті 287 зазначає про порушення пункту 2 частини 1 статті 175 та пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, вважає, що вказані не повинні застосовуватися до спірних правовідносин, адже юридична конструкція «з тих самих підстав» означає звернення з ідентичними підставами без доповнення новими обставинами, не існуючими на момент попереднього розгляду.  В даному випадку, обставина перерахунку абсолютного значення пені є новою, оскільки при збереженні первісних підстав доповнена новими підставами, що, на думку скаржника, означає зміну підстав звернення.

Касаційне оскарження щодо порушення судами частини 3 статті 86 ГПК України здійснюється на підставі пункту 4 частини 1 статті 287 та пункту 1 частини 3 статті  310 ГПК України у взаємозв`язку з пунктом 3 частини 1 статті 287 ГПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування  вказаної норми процесуального права в подібних правовідносинах.

Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій відмовивши у визнанні вимог щодо пені через ненадання до суду документів на підтвердження підстав для її нарахування, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування , не мотивували, чому наданий Управлінням розрахунок пені по ППР від 01.06.2018 №0004514614 не є достатнім для встановлення періодів та ставок нарахування пені, що є порушенням частини  3 статті 86 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

Ліквідатор Боржника подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу Управління залишити без задоволення, оскаржувані ухвалу та постанову залишити без змін. 

Свою позицію обґрунтовує тим, що скаржник не зазначив, на підставі якого  нормативно-правового  акта  збільшив  суму  нарахованої  пені  з 6 778 410,49 грн (щодо якої існує чинне судове рішення)  до 9 652 131,56 грн. Вказує, що  розрахунок пені зі збільшеною сумою не міг з`явитися після постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, що прямо передбачено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до вимог статті 300  ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

Надаючи оцінку доводам скаржника, перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в оскаржуваній частині, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства  (далі - КУзПБ) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. 

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (частина шоста статті 45 КУзПБ).

Відповідно до частини першої статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За частиною третьою статті 45 КУзПБ заява кредитора має містити виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, їх обґрунтування та до неї в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Отже, реалізація кредитором права на пред`явлення кредиторських вимог до боржника як будь-якого права на судовий захист майнових прав та визнання цих вимог судом обумовлена обов`язком доказування кредитором таких вимог, адже саме він повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести (викласти) обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги до боржника.

Розглянувши заяву Управління, суди встановили, у січні 2022 року Управлінням вже подавалася заява з грошовими вимогами до боржника на суму 28 433 411,67 грн.

Вказана заява була обґрунтована тим, що у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" виник податковий борг 26.10.2021 в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, а саме: за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018 на суму 21 663 150,93 грн, в тому числі за основним платежем 144 421 00,62 грн, штрафними санкціями 7221050,31 грн. Разом з тим, 27.10.2021 відповідно до вимог статті 129 ПК України в інтегрованій картці з податку на додану вартість в автоматичному режимі нараховано пеню в загальній сумі 6 778 410,49 грн. З огляду на викладене, кредитор стверджував, що ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" має податковий борг у загальній сумі 28 443 411,67 грн з податку на додану вартість (код 14010100), який не сплачений.

За результатом розгляду вказаної заяви Господарський суд Донецької області постановив ухвалу від 06.09.2022 у справі № 905/1977/21, якою визнано вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" в сумі 21 655 001,18 грн з податку на додану вартість, в тому числі, 4 433 950,87 грн за основним платежем, штрафні (фінансові санкції (штрафи)) 7 221 050,31 грн, крім того судовий збір у розмірі 4962,00 грн.  В іншій частині вимог Управління на суму 6 778 410,49 грн пені згідно податкової вимоги №0001910-1300-3200 (за формою "Ю") від 27.10.2021 відмовлено.

В подальшому, Управління звернулося до суду з заявою (вих. № 1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022)  з кредиторськими вимогами до боржника на суму 9 652 517,58 грн, яка є предметом даного судового розгляду. 

В обґрунтування  поданої заяви Управління посилається на наявність податкового боргу у ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за тим же самим податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018. У зв`язку з перерахунком абсолютного значення пені по податковому повідомленню-рішенню від 01.06.2018 № 0004514614, сума пені в інтегрованій картці збільшена на 2873721,07 грн згідно рішення керівника від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, що загалом становить  9 652 131,56 грн, яку боржником не сплачено.

Таким чином, за твердженням заявника, станом на 19.12.2022 збільшено податковий борг по ПДВ на 386,02 грн згідно податкового повідомлення-рішення (форми "Н") № 000/161/32-00-04-01-01-01 від 08.07.2022. 

Відтак, як вірно встановили суди,  заява Управління (вих. № 1692/5/32-00-13-01 від 20.12.2022),  яка є предметом даного судового розгляду, в частині вимог на суму 6778 410,49 грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018, ґрунтується на тих самих підставах (доказах) та містить ті ж самі вимоги до тієї самої особи, які вже були розглянуті судами, за результатом розгляду якої прийнято судове рішення, яке набрало законної сили, про відмову у їх визнанні.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п.п. 2, 4, 5 частини 1 статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогам.

Приймаючи до уваги факт існування у цій справі про банкрутство  судового рішення (яке набрало законної сили) в частині вимог Управління до Боржника на суму 6 778 410,49 грн пені, нарахованої в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") № 0004514614 від 01.06.2018, тобто між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав,  Верховний Суд погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог Управління  на суму 6778410,49 грн пені на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

Верховний Суд вважає помилковими аргументи касаційної скарги про те, що обставина перерахунку абсолютного значення пені враховуючи більш пізню дату звернення з заявою (при збереженні первісних підстав), означає зміну підстав звернення, тобто є новою підставою, що виключає застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 та пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України до спірних правовідносин.

Саме лише посилання кредитора на здійснення перерахунку та збільшення пені на суму 2 873 721,01 грн, нарахованої за рішенням від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, за відсутності  будь-яких інших нових обставин та  доказів на їх підтвердження в обґрунтування кредиторських вимог до боржника в частині податкового боргу з пені в загальній сумі 6 778 410,49 грн,  що виник 26.10.2021 в результаті не сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (код 14010100) за податковим повідомленням-рішенням (форма "Р") №0004514614 від 01.06.2018, та доповнення таких вимог штрафом у сумі 386,02 грн, не може свідчити про зміну підстав позову (звернення з заявою з кредиторськими вимогами щодо збільшеного розміру пені).

Щодо  вимог Управління в іншій частині заяви від 20.12.2022 № 1692/5/32-00-13-01 про визнання кредиторських вимог, а саме пені в сумі 2 873 721,01 грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02 грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01, колегія суддів зазначає таке.

Суди з доданих до заяви документів встановили, що податковим органом щодо ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" складено податкове повідомлення-рішення від 08.07.2022 № 000/161/32000-04-01-01-01 на підставі акта перевірки № 100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022.

Згідно з цим повідомленням-рішенням встановлено порушення ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 ПК України та згідно з пунктом 201.1 та підпункту 201.10 статті 201 ПК України, п. 5, п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за звітні періоди січень-лютий 2020 року застосовано штраф у сумі 386,02 грн за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код 3014060100).

Податкове повідомлення-рішення від 08.07.2022 № 000/161/32000-04-01-01-01 разом з розрахунком до нього надіслані рекомендованою поштою 11.07.2022 на адресу ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та отримані останнім 30.07.2022 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №4903101945414. 

Доказів оскарження у встановленому порядку цього повідомлення-рішення боржником до матеріалів справи не надано, тому зобов`язання з оплати штрафу у сумі 386,02 грн є узгодженим, у розумінні вимог статті 57 ПК України. Строк оплати настав 10.08.2022. 

Доказів оплати ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" штрафу у сумі 386,02 грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01 матеріали справи не містять.

Крім того, в поданій заяві Управління зазначено, що в.о. начальника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, керуючись Протоколом засідання Робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600 та на підставі доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08, прийнято рішення про нарахування пені від 25.11.2022 № 26/32-00-04-04-01-32, яким проведено корегування в ІКП «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» (код 14060100) по ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", шляхом нарахування пені на загальну суму 2873721,01 грн.

Розглянувши  кредиторські вимоги Управління в цій частині, суди встановили, що  заявником до матеріалів справи не надано  складеного за результатами перевірки акту перевірки №100/32-00-04-01-01/37014600 від 21.02.2022, так само в матеріалах справи відсутні податкові накладні за звітні періоди січень-лютий 2020 року.  

Також до матеріалів справи не надано,  ані Протокол засідання Робочої групи по відпрацюванню штрафних санкцій та пені від 25.11.2022 № 104/-32-00-04-04-01-01-37014600, ані доповідної записки управління податкового адміністрування підприємств з виробництва та обігу підакцизних товарів транспортної галузі ПЕК від 23.11.2022 № 6511/32-00-04-04-01-08, що не дозволяє перевірити та встановити належне документальне підтвердження прийняття рішення від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, на підставі якого проведено донарахування пені на загальну суму 2873721,01 грн.

Зміст заяви кредитора не містить обґрунтування підстав для нарахування пені на загальну суму 2 873 721,01 грн, визначення бази обрахунку та періоду такого нарахування, що унеможливлює перевірку такого розрахунку.

Колегія суддів наголошує, що у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії,  суд не розглядає позов по суті, а перевіряє таку заяву на відповідність вимогам законодавства і встановлює обставини щодо обґрунтованості чи не обґрунтованості заявлених кредитором вимог до боржника.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/9428/21).

Однак, як встановлено судами, в порушення вищенаведених норм, кредитор, який зобов`язаний надати всі необхідні документи на обґрунтування своїх вимог, в ході розгляду справи № 905/1977/21, таких документів не надав.

Доводи скаржника про безпідставне не витребування судом першої інстанції з власної ініціативи зазначених вище доказів колегія суддів вважає необґрунтованими. Управлінням не наведено обставин, які б перешкоджали йому подати всі необхідні докази до суду першої інстанції, та не надано доказів звернення до суду з заявою про неможливість подання необхідних документів тощо.

У силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13, 14 ГПК України, а також приписах статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, наведені обставини у їх сукупності, за відсутності відповідних належних та допустимих доказів, не дають можливості, як вірно зазначили суди, встановити базу обрахунку заявленої пені та період такого нарахування, що унеможливлює перевірку відповідного розрахунку заявлених Управлінням кредиторських вимог, а саме пені в сумі 2 873 721,01 грн та штрафу у сумі 386,02 грн.

Доводи касаційної скарги про не дослідження судами наданого Управлінням розрахунку пені по ППР від 01.06.2018 №0004514614, за відсутності мотивування чому даний доказ не є достатнім для встановлення періодів та ставок нарахування пені, свідчать про незгоду скаржника із наданою судами оцінкою доказам у справі та переоцінкою обставин справи, що відповідно до положень статті 300 ГПК України перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Між тим, Верховний Суд звертає увагу на те, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 відкрито провадження у справі №905/1977/21 про банкрутство ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; постановою Господарського суду Донецької області від 12.10.2022 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків заявлено вимоги до боржника на суму 2 873 721,01 грн, нарахованої за рішенням про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, та штрафу у сумі 386,02 грн, накладеного згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01.

За приписами частини 3 статті 41 КУзПБ  протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Згідно п.п. 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

За приписами п.п. 129.3.3 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Відтак, нарахування кредитором пені та штрафу поза межами строку, визначеного п.п.129.3.3 пункту 129.3 статті 129 ПК України, суперечить як приписам вказаної норми права, так і положенням частини 3 статті 41 КУзПБ.

Крім того, відповідно до статті 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Таким чином, з дня ухвалення постанови від 12.10.2022 у справі №905/1977/21 про визнання ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, в силу прямої норми Закону у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Водночас, як вже вказувалось раніше, суди встановили, що контролюючим органом здійснено донарахування боржнику пені на суму 2 873    721,01 грн відповідно до рішення про нарахування пені від 25.11.2022 №26/32-00-04-04-01-32, а також нараховано штраф у сумі 386,02 грн, накладений згідно податкового повідомлення-рішення від 08.07.2022 №000/161/32000-04-01-01-01. Тобто такі зобов`язання зі сплати штрафу та пені виникли за період, який охоплюється дією мораторію на задоволення вимог кредиторів, та частково після відкриття ліквідаційної процедури у справі, у зв`язку з чим господарські суди правомірно відмовили у визнанні та включенні цих вимог до реєстру вимог кредиторів боржника.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судами обставини у їх сукупності, Верховний Суд погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про наявність підстав для закриття провадження в частині вимог Управління до боржника на суму 6778410,49 грн пені, та про відсутність правових підстав для визнання решти вимог кредитора по зобов`язанням зі слати податків, які нараховані в період мораторію на задоволення вимог кредиторів та після визнання боржника банкрутом.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги про неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень, що оскаржуються, не знайшли свого підтвердження за під час касаційного перегляду справи.

Наведені в касаційній скарзі заперечення проти висновків щодо встановлених судами обставин, викладених у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції, яка підтримана судом апеляційної інстанції у відповідній постанові, зводяться до незгоди скаржника із наданою судами оцінкою доказам у справі та переоцінкою обставин справи, що відповідно до положень статті 300 ГПК України перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення, Верховний Суд не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.
Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та ухвали суду першої інстанції - без змін. 

Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

2. Ухвалу  Господарського суду Донецької області від 15.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі     №905/1977/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                  Огороднік К.М.

Судді                                                                                          Жуков С.В.

                                                                                          Картере В.І.