ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року

м. Київ

cправа №  910/18308/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Акціонерного товариства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі філії «Відокремлений підрозділ 
«Енергоатом-Трейдинг» Акціонерного 
товариства «Національна атомна 
енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Синьоокої Г. І.,
Приватного акціонерного товариства
«Національна енергетична компанія «Укренерго» - Драчової М. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 (у складі колегії суддів: Демидова А. М. (головуючий), Корсак В. А., Ходаківська І. П.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 (суддя Алєєва І. В.) 
у справі № 910/18308/21
за первісним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення 225 308 308,66 грн;
за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про надання тлумачення пунктів договору,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП «Енергоатом-Трейдинг») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») про стягнення 183 580 855,36 грн інфляційних втрат та 41 727 453,30 грн 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовано несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 17.04.2019 № 0063-01012 в частині оплати вартості небалансів електричної енергії відповідно до виставлених рахунків, сформованих адміністратором розрахунків (АР) у Системі управління ринком. 
У грудні 2021 року НЕК «Укренерго» звернулась до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до ВП «Енергоатом-Трейдинг», в якому просила суд розтлумачити пункти 2.1, 5.1 та 5.9 договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 17.04.2019 № 0063-01012, визначивши строки та порядок здійснення оплати за договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неправильне тлумачення позивачем за первісним позовом умов зазначеного договору призводить до невірного встановлення початку перебігу строків порушення грошового зобов`язання, що значно збільшує розмір відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023, позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю. Стягнуто з НЕК «Укренерго» на користь ВП «Енергоатом-Трейдинг» 41 727 453,30 грн 3% річних, 183 580 855,36 грн інфляційних втрат та 794 500,00 грн судового збору. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, у травні 2023 року НЕК «Укренерго» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у частині задоволення позовних вимог за первісним позовом скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Селіваненко В. П. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М. від 25.05.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 910/18308/21 за касаційною скаргою НЕК «Укренерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.07.2023.
ВП «Енергоатом-Трейдинг» у відзиві на касаційну скаргу, поданому засобами поштового зв`язку, зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2023 у зв`язку з відпусткою суддів Булгакової І. В. та                   Малашенкової Т. М. справу № 910/18308/21 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Селіваненко В. П. - головуючий, Бенедисюк І. М., Колос І. Б. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Селіваненко В. П. - головуючий, Бенедисюк І. М., Колос І. Б. від 18.07.2023 зупинено касаційне провадження у справі № 910/18308/21 до прийняття відповідного судового рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/9216/22.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 у зв`язку зі звільненням судді Селіваненка В. П. справу № 910/18308/21 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І. С. - головуючий, Зуєв В. А., Міщенко І. С.
08.12.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено повний текст постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі № 910/9216/22.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І. С. - головуючий, Зуєв В. А., Міщенко І. С. від 18.12.2023 поновлено касаційне провадження у справі № 910/18308/21; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.01.2024.
17.01.2024 до Верховного Суду, через підсистему Електронний суд, надійшла заява Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», у якій заявник просив замінити у справі                               № 910/18308/21 позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», яка є його правонаступником.
Верховний Суд, обговоривши зазначену заяву та заслухавши доводи представника НЕК «Укренерго», який не заперечував проти її задоволення, дійшов висновку про задоволення поданої заяви на підставі статті 52 ГПК України, враховуючи наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» утворено Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (пункт 1).
У пункті 3 зазначеної постанови передбачено, що товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва).
З 11.01.2024 Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» стало правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а філія «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - правонаступником усіх прав і обов`язків відокремленого підрозділу «Енергоатом-Трейдинг» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що підтверджується долученими до заяви доказами.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, ВП «Енергоатом-Трейдинг» є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
Між ВП «Енергоатом-Трейдинг» (СВБ - сторона відповідальна за баланс) і НЕК «Укренерго» (ОСП - оператор системи передачі, АР - адміністратор розрахунків) укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії.
У відносинах щодо врегулювання небалансів НЕК «Укренерго» виступає як ОСП (оператор системи передачі), а у відносинах щодо розрахунків за небаланси - як АР (адміністратор розрахунків).
Договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджено наказом НЕК «Укренерго» від 06.03.2020 № 85 на основі типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що є додатком 1 до Правил ринку.
Договір укладено шляхом надання ВП «Енергоатом-Трейдинг» заяви-приєднання від 17.04.2019 № 0063-01012/21-150-08-19-00025.
НЕК «Укренерго» надіслало ВП «Енергоатом-Трейдинг» повідомлення від 17.04.2019 № 01/13933, яким проінформувало про приєднання останнього до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії із зазначенням ідентифікатора договору - № 0063-01012 та дати акцептування - 17.04.2019.
Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому (пункт 1.1 договору).
На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ (пункт 1.2 догвору).
За цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (пункт 1.3 договру).
ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку (пункт 1.4 договору).
Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратор розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.
Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
При невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309, Законом України «Про ринок електричної енергії» та чинним законодавством України (пункт 3.1 договору).
Відповідно до пункту 3.3 договору ОСП зобов`язаний, зокрема, проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.
У пункті 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6 договору).
Цей договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (пункт 9.1 договору).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході виконання умов договору                     ВП «Енергоатом-Трейдинг» поставив, а НЕК «Укренерго» придбала електричну енергію для врегулювання небалансів, що підтверджується актами від 31.08.2020, від 30.09.2020 та від 31.10.2020.
ВП «Енергоатом-Трейдинг», звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення 183 580 855,36 грн інфляційних втрат та 41 727 453,30 грн 3% річних, обґрунтував їх простроченням НЕК «Укренерго» оплати за небаланси електричної енергії за серпень-жовтень 2020 року відповідно до виставлених рахунків, сформованих АР у Системі управління ринком. 
НЕК «Укренерго», звертаючись до суду з зустрічними позовними вимогами про надання тлумачення пунктів договору про врегулювання небалансів електричної енергії, обґрунтувало їх тим, що помилкове тлумачення ВП «Енергоатом-Трейдинг» умов договору призводить до невірного встановлення початку перебігу строків нарахування штрафних санкцій, що значно збільшує розмір відповідальності у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодися суд апеляційної інстанції, встановивши направлення (формування) АР рахунків за небаланси електричної енергії за серпень-жовтень 2020 року та порушення НЕК «Укренерго» умов договору в частині своєчасної оплати за придбану у серпні-жовтні 2020 року балансуючу електричну енергію, перевіривши наданий ВП «Енергоатом-Трейдинг» розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність, а тому задовільнив первісний позов. При цьому суд першої інстанції, врахувавши висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, зазначив, що доводи скаржника щодо нарахування інфляційних втрат лише за повний місяць прострочення є помилковими.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що при укладенні договору сторони не вчиняли дій, спрямованих на врегулювання розбіжностей щодо умов договору чи його тлумачення, та з 2019 року виконували його умови, що свідчить про відсутність неоднозначного тлумачення сторонами його умов, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що запропонований НЕК «Укренерго» спосіб тлумачення договору по суті спрямований на внесення змін до відповідних його пунктів.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження у справі, що розглядається, є постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову.
НЕК «Укренерго», обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії», статей 614, 625 Цивільного кодексу України, статей 79, 84 ГПК України, без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17, від 29.01.2019 у справі  № 910/11249/17, від 04.12.2019 у справі № 910/15714/18, від 30.04.2020 у справі  № 914/1001/19, від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, від 24.10.2018 у справі  № 910/19576/17, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 24.04.2019 у справі   № 910/5625/18, від 10.07.2019 у справі №9 10/21564/16, від 13.02.2019 у справі  № 924/312/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі № 922/1019/18, від 21.05.2018 у справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 у справі № 927/467/17.
За доводами касаційної скарги, судами попередніх інстанцій не враховано, що позивачем за первісним позовом не надано доказів направлення рахунків відповідачу за первісним позовом та їх отримання; законодавчі вимоги щодо порядку розрахунків на балансуючому ринку виключно з рахунку відповідача за первісним позовом зі спеціальним режимом використання; відсутність вини відповідача за первісним позовом у порушенні зобов`язання.
Крім того, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанції залишено поза увагою те, що стягнення інфляційних втрат за прострочення, яке триває неповний місяць виключається, а також те, що ВП «Енергоатом-Трейдинг» при здійсненні розрахунку інфляційних втрат неправильно визначив величину сукупного індексу інфляції.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд, переглянувши рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення первісного позову у межах доводів і вимог касаційної скарги, виходить із такого.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК України).
Частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 17.04.2019 між сторонами укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії, який є публічним договором приєднання.
Згідно з пунктом 3.3 договору НЕК «Укренерго» (ОСП) зобов`язана проводити розрахунки з ВП «Енергоатом-Трейдинг» (СВБ) у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.
У пункті 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6 договору).
Відповідно до пункту 1.11.1 Правил ринку (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 307, за допомогою Системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів.
Пунктом 1.11.8 Правил ринку передбачено, що АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.
АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду (пункт 7.3.1 Правил ринку)
У пункті 7.6.4 Правил ринку встановлено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох банківських днів з дати направлення рахунка. 
Ураховуючи зазначене, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється АР через систему управління ринком. Іншого порядку та способу направлення рахунків ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено, а тому належним є їх направлення (формування) АР у системі управління ринком.
Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» НЕК «Укренерго» виконує функції ОСП, а як ОСП виконує функції АР.
Отже, НЕК «Укренерго», будучи одночасно АР та ОСП, перебуває в цілком різних самостійних статусах учасника ринку електричної енергії, має можливість не тільки отримувати рахунки та ознайомлюватись з їх змістом у момент виставлення таких рахунків у системі управління ринком, а й проводити розрахунки за ними.
Аналогічні висновки викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2023 у справі № 910/9216/22, від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21.
Дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, суди попередніх інстанцій встановили, що АР у системі управління ринком було виставлено рахунки НЕК «Укренерго» за небаланси електричної енергії за спірний період, що мали бути оплачені останнім на користь ВП «Енергоатом-Трейдинг».
Зазначене вище спростовує доводи скаржника щодо відсутності доказів направлення йому рахунків за небаланс електричної енергії за спірний період.
Згідно з частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини належного виконання ВП «Енергоатом-Трейдинг» зобов`язань щодо постачання електричної енергії для врегулювання небалансу та несвоєчасної оплати НЕК «Укренерго» вартості небалансу електричної енергії за спірний період, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що такі дії НЕК «Укренерго» є порушенням договірних зобов`язань та підставою для застосування встановленої статтею 625 ЦК України відповідальності.
При цьому судами попередніх інстанцій правомірно враховано, що положення статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» не містить імперативної заборони щодо розрахунку відповідача за первісним позовом з постачальником електричної енергії (позивачем за первісним позовом) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, а навпаки, передбачають можливість для належного виконання грошових зобов`язань, вносити відповідачем за первісним позовом грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання. 
Зазначене свідчить, що відповідач за первісним позовом (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема, з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань.
Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань з оплати за договором.
Доводи скаржника про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.    
Аналогічна висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду України від 03.02.2023 у справі                       № 910/9374/21, у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі                                          № 910/6635/21, від 15.06.2022 у справі № 910/6639/21, від 08.06.2022 у справі                         № 910/6636/21.
Посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування положень статті 625 ЦК України, викладених у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17, від 29.01.2019 у справі № 910/11249/17, від 04.12.2019 у справі № 910/15714/18, від 30.04.2020 у справі № 914/1001/19, не приймається судом касаційної інстанції до уваги, оскільки зазначені висновки зроблені Судом не у подібних правовідносинах, з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній конкретній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення.
Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок заявлених до стягнення сум, урахувавши порушення НЕК «Укренерго» зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 17.04.2019             № 0063-01012, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення первісних позовних вимог і встановили, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є арифметично правильними.
При цьому, судами попередніх інстанцій правомірно враховано висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 щодо застосування механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини 2 статті 625 ЦК України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць. 
У цій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 17.10.2018 у справі № 916/1883/16 про те, що якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.
Отже, безпідставними є посилання скаржника у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду із такими висновками.
Разом з тим, у постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до статті 625 ЦК України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період з червня по жовтень 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100%, а не 99,99 % (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня по жовтень 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2%, а не 101,19% - оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.
Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.
Як вбачається із матеріалів справи та зазначає скаржник у касаційній скарзі, позивач за первісним позовом у поданому до суду розрахунку інфляційних втрат застосовував сукупний індекс інфляції, заокруглений не до десятих, а до сотих.
З огляду на вимоги статті 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум (подібні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі № 922/1019/18, від 02.03.2018 у справі № 927/467/17, на які послався скаржник в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК).
Вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій погодились із наданим позивачем за первісним позовом розрахунком інфляційних втрат та вважали його арифметично правильним, проте не врахували заперечень відповідача за первісним позовом щодо такого нарахування, а також висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 у справі  № 922/1019/18, від 02.03.2018 у справі № 927/467/17, та не визначили правильної суми інфляційних втрат за спірний період.
З огляду на викладене висновки судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості первісних позовних вимог в частині стягнення з НЕК «Укренерго» інфляційних втрат за спірний період у розмірі 183  580  855,36 грн, є передчасним.
Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
У зв`язку з наведеним, постановлені у справі судові рішення в частині задоволення первісного позову в частині стягнення інфляційних втрат зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, отже, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині не можна визнати законними і обґрунтованими. 
Водночас суд касаційної інстанції згідно з частиною 2 статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що наведені вище обставини щодо дослідження та оцінки в сукупності доказів, які є в матеріалах справи, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржених судових рішень в частині стягнення інфляційних втрат та в частині розподілу судових витрат за наслідком розгляду первісного позову, та передачі справи у цих частинах на новий розгляд до суду першої інстанції. 
При новому розгляді справи суду слід взяти до уваги вказане, належним чином дослідити всі наявні в матеріалах справи докази, зробити належний розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат за спірний період врахувавши наведені вище висновки Верховного Суду, у залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі                             № 910/18308/21 в частині стягнення 183  580  855,36 грн інфляційних втрат та в частині розподілу судових витрат скасувати, а справу № 910/18308/21 у цих частинах передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
3. У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі № 910/18308/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                             І. С. Берднік
Судді:                                                                                              В. А. Зуєв
                                                                                              І. С. Міщенко