УХВАЛА

09 січня 2024 року 
м. Київ
cправа №  918/139/21 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.
перевіривши матеріали заяви фізичної особи-підприємця Каспрука Костянтина Сергійовича
про ухвалення додаткового рішення 
у справі №   918/139/21
за позовом фізичної особи-підприємця Каспрука Костянтина Сергійовича
до фізичної особи-підприємця Самсонюка Сергія Анатолійовича     
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, 
ВСТАНОВИВ:
22.11.2023 постановою Верховного Суду Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Каспрука Костянтина Сергійовича залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 і ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі №   918/139/21 залишено без змін.
22.12.2022 фізична особа-підприємець Каспрук Костянтин Сергійович надіслав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву у справі №   918/139/21. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) від 26.12.2023 вказану заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил   С.   К.
За наслідками перевірки матеріалів поданої заяви, Суд вважає за необхідне залишити вищевказану заяву без руху з огляду на таке. 
Відповідно до частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Посилаючись на пункт 1 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, заявник не зазначив, стосовно якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення Верховним Судом.
Інших пунктів, передбачених частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України, з відповідним обґрунтуванням, скаржник у своїй заяві не зазначив.
Прохання ж скаржника постановити додаткове рішення (постанову) у справі №   918/139/21, яким (1) скасувати додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 про задоволення заяви відповідача про стягнення на його користь із позивача витрат на правничу допомогу, (2) скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 04.10.2023 про стягнення на користь відповідача із позивача витрат на правничу допомогу, (3) відмовити відповідачу у задоволенні його заяви про стягнення на його користь із позивача витрати на правничу допомогу за участь у касаційному перегляді і (4) стягнути на користь позивача судові витрати  у вигляді судових зборів, сплачених позивачем у цій справі до судів першої, апеляційної та касаційної інстанції за заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами не підпадає під правове регулювання статті 244 Господарського процесуального кодексу України.
Так, зазначене вище у пунктах 1 і 2 по своїй суті є вимогами про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, у пункті 3 - вимога стосується розглянутої у додатковій постанові Верховного Суду від 21.12.2023 заяви про розподіл судових витрат, а у пункті 4 - зводиться до незгоди заявника із висловленою (у межах наданих йому Господарським процесуальним кодексом України повноважень) у пункті 67 постанови від 22.11.2023 позицією Верховного Суду.
Господарським процесуальним кодексом не визначено переліку підстав залишення без руху заяви про ухвалення додаткового рішення, тому при вирішенні спірного питання за аналогією закону необхідно керуватися положеннями статей 174, 292 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 909/328/18. 
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі мають бути зазначені конкретні вимоги особи, яка подає скаргу.
Проте, в порушення зазначених вимог, у заяві про винесення додаткового рішення не зазначено конкретної вимоги особи, яка звертається із заявою, відповідно до положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Враховуючи викладене, заяву фізичної особи-підприємця Каспрука Костянтина Сергійовича необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку на уточнення вимог заяви відповідно до частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
При цьому Суд звертає увагу, що уточнену редакцію заяви, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання відповідно до частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 170, 174, 234, 244, 245, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
1. Заяву фізичної особи-підприємця Каспрука Костянтина Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі №   918/139/21 залишити без руху.
2. Надати фізичній особі-підприємцю Каспруку Костянтину Сергійовичу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, заява буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      О. В. Случ