УХВАЛА

21 березня 2024 року 
м. Київ
cправа №  902/388/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Вронської Г.О., Губенко Н.М., 

розглянув заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза"
про відвід суддів Кондратової І.Д. та Губенко Н.М.

з розгляду касаційної скарги Приватного підприємства "Іствін"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Мельник О.В., судді - Гудак А.В., Олексюк Г.Є.)
від 21.11.2023

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до Приватного підприємства "Феріде Плаза"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Приватне підприємство "Іствін";
2) Приватне підприємство "Торгово-універсальна фірма "Феріде";
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
1.          У липні 2018 року ПАТ "Промінвестбанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ПП "Феріде Плаза", за участю третіх осіб: ПП "Іствін", ПП "ТУФ "Феріде", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на належне майно відповідача, а саме: на Готельно-розважальний центр "Феріде Плаза" шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову (ринкову) вартість продажу майна в сумі 143 544 000 грн; на об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (другий пусковий комплекс), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову (ринкову) вартість майна в сумі 16 051 200 грн.
2.          Позов обґрунтовано неналежним виконанням зобов`язань ПП "ТУФ "Феріде" щодо своєчасного повернення кредитних коштів за кредитними договорами. Право власності на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці позивача в забезпечення виконання зобов`язань ПП "ТУФ "Феріде", станом на дату звернення з позовом, зареєстроване за відповідачем, тому Банк звернувся до останнього з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.
3.          Рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.06.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.
4.          Суд першої інстанції дійшов таких висновків:
- задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на нерухоме майно, у випадку коли предметом іпотеки був об`єкт незавершеного будівництва, є можливим виключно у разі доведення позивачем та наданням достовірних доказів, котрі підтверджують завершення будівництва, саме того об`єкту, який був предметом іпотеки та відомості про який внесено до державного реєстру іпотек;
- позивач не довів, що нерухоме майно, належне відповідачеві на праві власності за ідентифікуючими ознаками, є саме тим майном, що було об`єктом незавершеного будівництва, і на який необхідно звернути стягнення;
- у підписаному позивачем договорі предметом іпотеки є право оренди земельної ділянки, площею 0,1940 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, вулиця Пирогова, 23-А, з розташованим на ній незавершеним будівництвом торгово-офісним комплексом готовністю 75%, однак, до державного реєстру внесено відомості лише щодо поширення іпотеки на право оренди земельної ділянки площею 0,1940 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, вулиця Пирогова, 23-А. Відомості про обтяження іпотекою незавершеного будівництва - торгово-офісного комплексу готовністю 75% у державному реєстрі іпотек відсутні;
- спірне майно обтяжено іпотекою ПП "Іствін", якому передано право вимоги за кредитними договорами від ПАТ "Південкомбанк", тому задоволення позову порушуватимуть його права.
5.          21.11.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнив. Звернув стягнення на нерухоме майно, належне відповідачу, у рахунок погашення заборгованості ПП "ТУФ "Феріде" перед Банком, за кредитними договорами, а саме: на Готельно-розважальний центр "Феріде Плаза", загальною площею 8 145,3 м2, що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 23 "Б" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"; на об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (другий пусковий комплекс), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га, розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 23-А шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Вирішив питання розподілу судового збору.
6.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована таким:
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог та неправильно застосував норми статей 4, 13, 16, 23, 39 Закону України "Про іпотеку";
- договір іпотеки є дійсним, а іпотека припиненою не була, оскільки у разі недотримання умови про державну реєстрацію іпотеки, іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно;
- права третьої особи - ПП "Іствін" не порушені, захищені та регулюються статтею 13 Закону України "Про іпотеку";
- при розгляді цього спору не вирішується питання пріоритетності заявлених вимог, оскільки Підприємство не зверталось з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- нерухоме майно, належне відповідачу за ідентифікуючими ознаками, є тим майном, на яке необхідно звернути стягнення, оскільки за змістом статей 5, 16 Закону України "Про іпотеку" іпотека розповсюджується на всі поліпшення та добудови здійснені відносно об`єкту іпотеки, а здійснення такої добудови відносно спірного у цій справі майна підтверджується обставинами справи і висновком експерта №10283/10284/16-42 від 30.05.2018.
7.          Суд апеляційної інстанції також, надаючи оцінку наявності чи відсутності правових підстав для застосування строку позовної давності, про застосування якого заявило ПП "Іствін", дійшов висновку, що з позовом у цій справі позивач звернувся в липні 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, визначеної статтею 257 ЦК України. Водночас позивач звертався з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах розгляду справи № 902/1414/13. У позові було відмовлено, оскільки звернення стягнення на об`єкт нерухомості, відомості про який відсутні у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, не зможе забезпечити ефективний спосіб захисту прав позивача. Розгляд справи № 902/1414/13 тривав протягом 2013 - 2020 років та впродовж вказаного тривалого розгляду справи Банк мав правомірні очікування на задоволення його позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у вказаній справі. Указані обставини є поважними причинами пропуску позовної давності.
8.          11.12.2023 ПП "Іствін" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
9.          Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПП "Іствін" з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, справу призначено до розгляду на 27.02.2024. Задоволено клопотання ПП "Іствін" та зупинено виконання оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
10.          13.02.2024 Банк подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує проти доводів касаційної скарги.
11.          У судовому засіданні 27.02.2024 оголошено перерву до 05.03.2024.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2024 заяву ТОВ Фінансова Компанія "Ю-бейс" про заміну сторони її правонаступником задоволено та здійснено заміну позивача у справі   № 902/388/18 з ПАТ "Промінвестбанк" на ТОВ Фінансова Компанія "Ю-бейс", у судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2024.
13.          19.03.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 02.04.2024.
14.          20.03.2024 ПП "Феріде Плаза" подало через систему "Електронний суд" заяву про відвід суддів Верховного Суду Кондратової І.Д. та Губенко Н.М. від розгляду  справи № 902/388/18 (зареєстровано канцелярією Верховного Суду 21.03.2024). 
15.          В обґрунтування заявник зазначає, що:
- колегія суддів Касаційного господарського суду у складі: Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В. розглядала касаційну скаргу ПП "Іствін" від 25.11.2022 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2022, якою було скасовано ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.06.2022 про залишення  позову Банку без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України;
- 31.01.2023 Верховний Суд ухвалив постанову, якою зазначену касаційну скаргу ПП "Іствін" залишив без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 без змін;
- судді прийняли негативне рішення для ПП "Іствін";
- тому члени колегії судді Кондратова І.Д. та Губенко Н.М., на думку заявника, є заінтересованими в кінцевому розгляді справи та вирішенні спору, мають сформовану думку за результатом розгляду касаційної скарги, їхня поведінка є суб`єктивною та заангажованою.
16.          У заяві також зазначено, що представник ПП "Феріде Плаза" - адвокат Василик В.В. не був ознайомлений з матеріалами справи раніше та не приймав участь під час судових засідань, коли вирішувалось питання про скасування ухвали з приводу залишення позову без розгляду, дізнався про існування вищезгаданої постанови суду лише перед судовим засіданням, яке відбулося 19.03.2024. Готуючи правову позицію для захисту прав свого клієнта перед судом, Василиком В.В. була виявлена постанова від 31.01.2023 щодо залишення касаційної скарги ПП "Іствін" без задоволення.
17.          Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.
18.          Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
19.          Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
20.          Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.
21.          Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
22.          Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).
23.          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:
- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
24.          Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
25.          Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
26.          Розглянувши заяву ПП "Феріде Плаза" про відвід членів колегії суддів Кондратової І.Д. та Губенко Н.М. та дослідивши доводи, викладені в ній, Верховний Суд зазначає, що  остання не містить належного обґрунтування та доказів, які б свідчили та/або могли свідчити про наявність можливого сумніву в заінтересованості результату розгляду справи № 902/388/18 та неупередженості цих суддів у розгляді цієї справи. Доводи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях.
27.          Відповідно до частини четвертої статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
28.          Верховний Суд виходить з імперативного припису частини четвертої статті 35 ГПК України та того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.
29.          Зважаючи на те, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", а заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що судді Кондратова І.Д. та Губенко Н.М. прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи, або/та/чи існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їх безсторонності або/та/чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та/чи суддів, рішення або окрема думка судді в цій чи/та інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді/суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, а також для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді.
30.          Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що заява про відвід членів колегії суддів Кондратової І.Д. та Губенко Н.М. є необґрунтованою, оскільки доводи заявника фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням суддів щодо відмови у задоволенні касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 902/388/18, що саме по собі не є безумовною підставою, яка викликає сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді (колегії суддів) під час розгляду цієї справи відповідно до статті 35 ГПК України. 
31.          Частиною третьою статті 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
32.          З огляду на зазначене, подана заява про відвід членів колегії суддів Кондратової І.Д. та Губенко Н.М. підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді щодо її розгляду.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 ГПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1.          Заяву Приватного підприємства "Феріде Плаза" про відвід членів колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Кондратової І.Д. та Губенко Н.М. від розгляду справи № 902/388/18 визнати необґрунтованою.

2.          Передати справу № 902/388/18 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Іствін" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід членів колегії суддів.  

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                       І. Кондратова 

Судді                                                                                                 Г. Вронська

                                                                                                         Н. Губенко