ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  902/1406/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І. 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В. 

розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023
та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023 
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен" 
до Приватного акціонерного товариства "Краплинка"
про банкрутство

Учасники справи: 
ПрАТ "Краплинка": не з`явився;  
Арбітражний керуючий Луговський Є. В.: не з`явився; 
ГУ ДПС у Вінницькій області: Бурка М. В.; 
ТОВ "ФК "Рікард": Кокоячук В. М.; 

1. Стислий зміст заявлених вимог
1.1.          В провадженні Господарського суду Вінницької області на стадії ліквідаційної процедури знаходиться справа №902/1406/15 за заявою ТОВ "Сіріус Екстружен" про банкрутство ПрАТ "Краплинка".
1.2.          ГУ ДПС у Вінницькій області є кредитором у справі №902/1406/15 про банкрутство ПрАТ "Краплинка".
1.3.          06.12.2022 від ГУ ДПС у Вінницькій області до місцевого господарського суду надійшла заява про збільшення кредиторських вимог, в якій заявник (з урахуванням подальших уточнень) просив суд включити до реєстру кредиторів разом із сумою сплаченого судового збору у розмірі 4962 грн грошові вимоги управління у загальній сумі 32793142,15 грн, яка складається з конкурсних та поточних кредиторських вимог, а саме:
- конкурсні кредиторські вимоги у розмірі 17351256,19 грн, які включають в себе податок на прибуток у сумі 7545174,53 грн (основний платіж та  штрафні санкції), ПДВ у сумі 9806081,66 грн (основний платіж та штрафні санкції);
- поточні кредиторські вимоги у розмірі 15401885,96 грн, які включають в себе податок на прибуток у сумі 7107925,30 грн (пеня), ПДВ у сумі 8331465,31 грн (основний платіж, штрафні санкції, пеня), єдиний внесок у сумі 2495,35 грн (основний платіж).

2. Стислий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023, заяву ГУ ДПС у Вінницькій області про збільшення кредиторських вимог (з урахуванням уточнення від 14.04.2023), задоволено частково:
- визнано конкурсні грошові вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ПрАТ "Краплинка" у розмірі 17351256,19 грн (з них: 12563427,95 грн - основний платіж (3 черга задоволення вимог кредиторів), 4787828,24 грн - штрафні санкції (6 черга задоволення вимог кредиторів);
- визнано поточні грошові вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ПрАТ "Краплинка" у розмірі 379495,35 грн основного платежу (3 черга задоволення), а також 4962 грн - судового збору (1 черга задоволення вимог кредиторів).
В задоволенні решти вимог заяви ГУ ДПС у Вінницькій області щодо визнання поточних кредиторських вимог у сумі 20343 грн штрафних санкцій та 15042047,61 грн пені відмовлено.
Також відмовлено в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області про залучення  до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Центрального міжрегіонального управління ДПС.
2.2.          В частині визнаних грошових вимог судові рішення мотивовані тим, що вказані вимоги обґрунтовані належним чином та підтверджуються матеріалами справи. Відносно відхилених вимог кредитора суди зазначили про те, що заявлені управлінням  вимоги, які складаються із штрафних санкцій в сумі 20343 грн та 15042047,61 грн пені, є необґрунтовані та суперечать приписам частини 3 статті 41 та частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

3. Встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи
3.1.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.10.2015 порушено провадження у справі №902/1406/15 про банкрутство ПрАТ "Краплинка".
3.2.          Постановою Господарського суду Вінницької області від 07.02.2018 у справі №902/1406/15 визнано банкрутом ПрАТ "Краплинка", відкрито ліквідаційну процедуру.
3.3.          Станом на 05.12.2022, відповідно до інтегрованих карток особового рахунку платника податків, що містить хронологію та підстави виникнення боргу вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області до ПрАТ "Краплинка" становлять 32793142,15 грн.
3.4.          Сума конкурсних вимог, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів становить 17351256,19 грн, з яких:
- з податку на прибуток - 7545174,53 грн, з яких: основний платіж - 6026040,18 грн, штрафні санкції - 1519134,35 грн.
- з ПДВ - 9806081,66 грн, з яких: основний платіж - 6537387,77 грн., штрафні санкції - 3268693,89 грн.
3.5.          Заборгованість підтверджується картками особового рахунку та податковими повідомленнями-рішеннями №0000294020 від 29.05.2015, №0000284020 від 29.05.2015.
3.6.          Сума поточних вимог, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів становить 15401885,96 грн., яких:
- з податку на прибуток - 7107925,30 грн пені;
- з ПДВ 8331465,31 грн, з яких: основний платіж - 377000 грн, штрафні санкції - 20343 грн, пеня - 7934122,31 грн;
- з єдиного внеску - 2495,35 грн, з яких: основний платіж - 2495,35 грн, штрафні санкції - 0,00 грн, пеня - 0,00 грн.
3.7.          Заборгованість підтверджується картками особового рахунку самостійно поданими податковими деклараціями з податку на додану вартість від 20.02.2018, 20.03.2018, 19.04.2018, 21.05.2018, 20.06.2018, 20.07.2018, 20.09.2018, 22.10.2018, 20.11.2018, 21.01.2019, 20.02.2019, 20.03.2019, 19.04.2019, уточноюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.03.2018, 12.06.2018, самостійно поданими розрахунками нарахування єдиного внеску від 12.03.2018, 19.04.2018, 21.05.2018, 20.06.2018, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2022 по справі № 826/16976/15.
3.8.          Пеня нарахована відповідно до статті 129 Податкового кодексу України.
3.9.          Вимоги в сумі 17351256,19 грн, з яких 12563427,95 грн основного платежу та 4757828,24 грн штрафних санкцій є конкурсними, оскільки виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, обґрунтовані належним чином, підтверджуються матеріалами справи, тому наявні правові підстави для її задоволення.
3.10.          Вимоги в сумі 379495,35 грн основного платежу є поточними, оскільки виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, обґрунтовані належним чином, підтверджуються матеріалами справи, тому наявні правові підстави для їх задоволення.
3.11.          З урахуванням приписів частини 3 статті 41, частини 1 статті 59 КУзПБ з дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ухвалою суду про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Краплинка" не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. З дати винесення постанови про визнання ПрАТ "Краплинка" банкрутом припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
3.12.          Вимоги заявника в частині штрафних санкцій в сумі 20343,00 грн та пені в сумі 15042047,61 грн, нарахованої за період з 01.06.2013 по 23.06.2022, суперечать приписам частини третьої статті 41 та частини першої статті 59 КУзПБ, а тому задоволенню не підлягають.
3.13.          Крім того, ГУ ДПС у Вінницькій області до заяви про збільшення кредиторських вимог (з врахуванням заяви про уточнення) від 06.12.2022 не подано детального розрахунку штрафних санкцій та пені із зазначенням сум зобов`язань, на які такі санкції нараховувались та періодів їх нарахування. Розрахунок 20343,00 грн штрафних санкцій відсутній взагалі. З наданих заявником доказів неможливо встановити правомірність нарахування штрафних санкцій, неможливо встановити як проведено нарахування штрафних санкцій - з врахуванням чи без врахування строку позовної давності, з врахуванням чи без врахування періоду дії мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.10.2015 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Краплинка".

4. Стислий зміст вимог касаційної скарги
4.1.          ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023 в частині відмови у задоволенні вимог ГУ ДПС у Вінницькій області до боржника, що складаються із 15042047,61 грн пені та 20 343 грн штрафних санкції, та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023. Ухвалити нове рішення про задоволення заяви ГУ ДПС у Вінницькій області та визнання кредиторських вимог до  боржника у повному обсязі.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги
5.1.          Судами попередніх інстанцій не досліджено питання правомірності нарахування пені у розмірі 15042047,61 грн відповідно до статті 129 Податкового кодексу України та включення її до поточних кредиторських вимог. Зокрема, суди не врахували, що по заявленим до боржника вимогам у сумі 15042047,61 пені  день узгодження податкового боргу (пені) настав 09.06.2022, тобто в день постановлення ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/16976/15 про залишення без розгляду позову ПрАТ "Краплинка". Крім того, підстави, порядок, строки та розмір нарахування штрафних санкцій та пені регулюється Податковим кодексом України, тому ГУ ДПС у Вінницькій області як податковий орган при обчисленні та нарахуванні штрафних санкцій та пені керувалося саме положеннями Податкового кодексу України.
5.2.          Щодо відхилених кредиторських вимог до боржника у сумі 20343 грн штрафних санкцій, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою ту обставину, що платник податків самостійно подав уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.03.2018, 12.06.2018, податковий борг наявний у обліковій карточці платника податків та підтверджується вищевказаними розрахунками, а відтак правові підстави для відмови у визнанні вказаних вимог відсутні. 
5.3.          Розрахунок, щодо пені та штрафних санкцій подавався ГУ ДПС у Вінницькій області до суду разом з заявою про збільшення кредиторських вимог від 06.12.2022 у вигляді інтегрованої картки платника податків, в якому зазначені всі суми відповідно до податків. Водночас, суд першої інстанції не витребував у податкового органу іншого детального розрахунку, щодо пені та штрафних санкцій.

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги
6.1.          Кредитор боржника - ТОВ "ФК РІКАРД" заперечував проти касаційної скарги, просив Суд залишити скаргу без задоволення, зазначаючи наступне:
- виходячи зі змісту пункту 1.3. статті 1 Податкового кодексу України боргові зобов`язання, в тому числі податкові, до боржників щодо яких відкрито провадження про банкрутство стягуються в порядку передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, а положення Податкового кодексу України не застосовуються. Тобто, застосування положень статті 129 Податкового кодексу України щодо підстав нарахування пені до боржника, на яке посилається ГУ ДПС у Вінницький області, є неможливим, тому відсутність висновку Верховного суду про застосування вказаної  норми для вирішення даної справи не має значення;
- ухвалою про відкриття провадження у даній справі про банкрутство ПрАТ "Краплинка" було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
- постановою Господарського суду Вінницької області від 02.07.2018 ПрАТ "Краплинка" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру і відповідно до частини 1 статті 59 КУзПБ з дня ухвали господарським
судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а також припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;
- заявник не надав розрахунок відхилених судами грошових вимог.
6.2.          Ліквідатор ПрАТ "Краплинка" арбітражний керуючий Луговський Є. В. у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд залишити оскаржувані судові рішення у цій справі без змін з огляду на наступне:
- вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області в частині нарахованих штрафних санкцій в сумі 20343 грн та пені в сумі 15042047,61 грн суперечать положенням частини третьої статті 41 та частини першої статті 59 КУзПБ;
- зобов`язання по сплаті пені, що нарахована до дати введення дії мораторію є припиненим в силу закону та є неможливим вжиття будь-яких заходів з її погашення, а після введення мораторію нарахування пені не здійснюється. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №910/8428/18;
- боргові зобов`язання, в тому числі податкові, до боржників, відносно яких відкрито провадження про банкрутство стягуються в порядку, передбаченому КУзПБ;
- вирішення питання щодо застосування статті 129 ПК України не має значення для даного спору, оскільки до ПрАТ "Краплинка" поширюються судові процедури, визначені саме КУзПБ, а не ПК України.

7. Касаційне провадження
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2023 касаційну скаргу ГУ ДПС у Вінницькій області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023 у справі №902/1406/15 залишено без руху,   надано строк для усунення недоліків, шляхом надання суду письмових пояснень із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений пунктом 5 частини другої 2 статті 290 ГПК України, а також доказів сплати судового збору та надсилання копії касаційної скарги учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення.
7.2.           12.12.2023 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору, докази надсилання копії касаційної скарги учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення, а також надано пояснення щодо підстав касаційного оскарження.
7.3.          Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Вінницькій області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 27.02.2023 - 15:00. Крім того, витребувано у Північно-західного апеляційного господарського суду та/або Господарського суду Вінницької області матеріали справи №902/1406/15.
7.4.           22.01.2024 до Верховного Суду надійшли на запит від Господарського суду Вінницької області матеріали оскарження у справі №902/1406/15.
7.5.           09.02.2024 до Верховного Суду надійшла заява від ГУ ДПС у Вінницькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду
7.6.          Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2024 вказану заяву задоволено та вирішено проводити судові засідання у справі №902/1406/15 за участю представника ГУ ДПС у Вінницькій області Бурка М. В. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку. 
7.7.          В судовому засіданні 27.02.2024 представник ГУ ДПС у Вінницькій області підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити. Представник ТОВ "ФК РІКАРД" заперечував проти касаційної скарги з урахуванням наведеного у відзиві обґрунтування, просив Суд залишити скаргу без задоволення.
7.8.          Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.  
7.9.          До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 27.02.2024.
7.10.          Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників справи, представники яких не з`явилися. 

8. Позиція Верховного Суду 
8.1.          Згідно з статтею 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
8.2.          У частині першій статті 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
8.3.          Відтак, саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора (постанова Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №918/1154/21).
8.4.          Водночас, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, інші первинні документи, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог, з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21)
8.5.          Отже, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №914/1126/14, від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20, від 01.12.2022 у справі №918/1154/21).
8.6.          Поряд з викладеним, Суд зазначає, що у разі заявлення у господарській справі (у справі про банкрутство тощо) багатоскладової грошової вимоги (про стягнення, про визнання грошових вимог), тобто вимоги, сума якої має багато складових за підставами виникнення кожної із них: сум заборгованості за кожним зобов`язанням боржника (якщо їх декілька), сум, які підлягають нарахуванню за наслідками невиконання (несвоєчасного виконання - прострочення) кожного із зобов`язань в залежності від їх виду та правової природи (проценти річні, інфляційні втрати, штрафи, пені, неустойки тощо), заявник (у цій справі Кредитор), відповідно до покладеного на нього за законом обов`язку, обґрунтовуючи належним чином грошові вимоги та надаючи докази на їх підтвердження має надати, окрім безпосередньо основних доказів (договорів, накладних, актів, інших первинних документів), також обґрунтований розрахунок суми вимоги із зазначенням назви та розміру її складових, обґрунтування для вимог щодо кожної з яких має міститися в позовній заяві (заяві). Цей висновок узгоджується, зокрема, з положеннями пункту 3 частини третьої статті 162 ГПК України.
8.7.          При розгляді вимог (кредиторських вимог) на суд покладений обов`язок дослідити та оцінити цей розрахунок на рівні з іншими доказами, надавши оцінку обґрунтованості, підставності та доведеності доказами у справі кожної із складових суми вимог, заявленої до стягнення (для визнання у справі про банкрутство), з чітким розмежуванням за наведеним принципом як визнаної, так і відхиленої частини вимог заявника.
8.8.          При цьому, що стосується як розрахунку, наданого заявником (стягувачем кредитором), так і того розрахунку, що наводить суд при дослідженні та оцінці наданого заявником розрахунку, відхиляючи/задовольняючи вимоги (повністю або частково), то ці розрахунки мають не тільки відповідати наданим у справі доказам, а і бути такими чіткими та зрозумілими, щоб ні у сторін, ні у судів, що здійснюють перегляд відповідного судового рішення, не виникало сумнівів та/або неоднозначного розуміння щодо: визнаної/відхиленої суми вимог, підстави та правової природи її виникнення, а також підстави для її визнання/відхилення (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №904/5874/19).
8.9.          Згідно з встановленими судами попередніх інстанцій у цій справі обставинами:
- постановою Господарського суду Вінницької області від 07.02.2018 у справі №902/1406/15 ПрАТ "Краплинка" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру;
- ГУ ДПС у Вінницькій області є кредитором ПрАТ "Краплинка";
- 06.12.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області подано суду заяву про збільшення кредиторських вимог, в якій він просив включити до реєстру кредиторів грошові вимоги у загальній сумі 32793142,15 грн, яка складається з 17351256,19 грн конкурсних кредиторських вимог та 15401885,96 грн поточних кредиторських вимог;
- заявлені конкурсні вимоги включають в себе нарахування з податку на прибуток у сумі 7545174,53 грн (основний платіж та  штрафні санкції) та ПДВ у сумі 9806081,66 грн (основний платіж та штрафні санкції);
- поточні вимоги складаються з податку на прибуток у сумі 7107925,30 грн (пеня), ПДВ у сумі 8331465,31 грн (основний платіж, штрафні санкції, пеня), єдиного внеску у сумі 2495,35 грн (основний платіж);
- на підтвердження заборгованості кредитором надано картки особового рахунку, податкові повідомлення-рішення № 0000294020 від 29.05.2015, №0000284020 від 29.05.2015, податкові декларації з ПДВ за період 2018-2019 роки, уточноюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, розрахунки нарахування єдиного внеску за відповідні періоди 2018 року, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 826/16976/15.
8.10.          Розглянувши додаткові кредиторські вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими та доведеними конкурсні вимоги у заявленому розмірі 17351256,19 грн, а також частину поточних вимог у загальній сумі 379495,35 грн. 
8.12.          Решту заявлених поточних кредиторських вимог у сумі 20 343 грн штрафних санкцій та 15042047,61 грн пені, нарахованої за період з 01.06.2013 по 23.06.2022,  відхилено.
8.13.          Місцевий господарський суд зазначив про те, що нарахування штрафних санкцій та пені суперечить положенням частини третьої статті 41 та частини першої статті 59 КУзПБ, які передбачають, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. З дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.
8.14.          Крім того, за висновком місцевого господарського суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ГУ ДПС у Вінницькій області до заяви про збільшення кредиторських вимог (з урахуванням подальших уточнень) не надано детального розрахунку штрафних санкцій та пені із зазначенням сум зобов`язань, на які такі санкції нараховувались та періодів їх нарахування. Розрахунок 20 343 грн штрафних санкцій також відсутній.
8.15.          ГУ ДПС у Вінницькій області заперечує висновки судів попередніх інстанцій в частині відхилених кредиторських вимог, зазначаючи про те, що відповідні нарахування пені та штрафних санкцій здійснені згідно з положеннями Податкового кодексу, а також з урахуванням наданих самим платником податків (ПрАТ "Краплинка"") уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань. Однак суди наведеного не врахували та помилково зазначили про відсутність розрахунку, який був наданий у вигляді інтегрованої картки платника податків, не витребовуючи при цьому іншого детального розрахунку від кредитора.
8.16.          Однак наведені аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про те, що з наданих ГУ ДПС у Вінницькій області доказів неможливо встановити правомірність нарахування штрафних санкцій, оскільки не зрозуміло, яким чином проведено нарахування штрафних санкцій - з урахуванням чи без урахування строку як позовної давності, так і періоду дії мораторію, введеного ухвалою від 26.10.2015 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Краплинка".
8.17.          Посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій не витребували у нього детальний розрахунок заявлених кредиторських вимог є недоречним, оскільки саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора, в тому числі і обґрунтований розрахунок заявлених вимог, який має бути чітким і зрозумілим.
8.18.          Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
8.19.          Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя, четверта статті 13 ГПК України).  
8.20.          Наведені положення кореспондуються з частиною першою статті 74 ГПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів.
8.21.          Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відсутність детального розрахунку спірних грошових вимог та неможливість у зв`язку з цим правильність здійсненого нарахування (розрахунку) заявлених сум пені та штрафних санкцій.
8.22.          Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про необхідність формулювання висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 129 ПК України у подібних правовідносинах (питання про порядок та граничний строк нарахування податковим органом пені, право на нарахування якої виникло у контролюючого органу до 01.01.2021), з огляду на обставини цієї справи, зокрема відсутність детального розрахунку спірних вимог, без якого неможливо встановити порядок здійснення відповідних нарахувань (пункт 8.16 цієї постанови). Наявність відповідного розрахунку є необхідною, зокрема, з огляду на те, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" №466-IX від 16.01.2020 доповнено статтю 129 Податкового кодексу України пунктом 129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (пп.129.9.1). 
8.23.          Решта аргументів скаржника за своєю суттю зводяться до необхідності здійснення переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, а відтак не узгоджуються з межами визначених статтею 300 ГПК України повноважень суду касаційної інстанції.
8.24.          Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
8.25.          За результатами касаційного перегляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в частині відхилених кредиторських вимог ГУ ДПС у Вінницькій області ухвалені відповідно до норм чинного законодавства, натомість доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими судами першої і апеляційної інстанцій  обставинами та наявними у матеріалах справи доказами.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
9.2.          Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
9.3.          Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій у цій справі обставини, надану оцінку та аналіз доводів і заперечень учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень і відмову у задоволенні касаційної скарги.
9.4.          Оскільки Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.07.2023 у справі №902/1406/15 в частині відхилених грошових вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський

Судді                                                                                С. В. Жуков

                                                                                В. І. Картере