УХВАЛА

01 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  909/681/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

за участю секретаря судового засідання:   Натаріної О.О.

розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспо-Транс" про зупинення провадження у справі №909/681/22 у відкритому судовому засіданні за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспо-Транс"

на постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Орищин Г.В., судді: Галушко Н.А., Желік М.Б.)
від 08.06.2023

у справі № 909/681/22

за позовом Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - АТ "Автомобільні дороги України")
до:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспо-Транс" (далі - ТОВ "Еспо-Транс");
Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Івано-Франківський облавтодор"),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:  Державне агентство автомобільних доріг України (далі - Державне агентство),
про  визнання недійсним договору іпотеки,

за участю представників учасників справи:
позивача - Фрейдун О.М.,
відповідача 1 - Слюсар В.В., Хорунжий Ю.А.,
відповідача 2 - не з`явився, 
третьої особи - Смирнова К.М.,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Автомобільні дороги України» звернулось до суду з позовною заявою до ТОВ «Еспо-Транс» та ДП «Івано-Франківський облавтодор» про визнання договору іпотеки недійсним, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що укладений між ДП «Івано-Франківський облавтодор» та ТОВ «Еспо-Транс» договір іпотеки суперечить вимогам статті 203 Цивільного кодексу Украни (далі - ЦК України), що в силу статті 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним, а саме позивач покликався на таке:
- майно, яке є предметом іпотеки, за своєю сутністю є державним, ДП «Івано-Франківський облавтодор» є державним підприємством, а органом управління державним майном підприємства є Державне агентство, тому, оскільки Державне агентство не надавало дозвіл на укладення оскаржуваного договору, то такий договір укладено з порушенням законодавства;
- укладення оскаржуваного договору суперечить статуту, оскільки відбулось без погодження Державного агентства;
- укладення договору мало відбуватись за згодою комітету кредиторів, оскільки   ДП «Івано-Франківський облавтодор» на момент укладення оскаржуваного договору перебувало в процедурі банкрутства;
- на момент укладення спірного договору план санації ДП «Івано-Франківський облавтодор» не був затверджений;
- занижена вартість оцінки майна, переданого в іпотеку;
- спірне майно не може бути предметом іпотеки, оскільки на нього не можна звернути стягнення;
- Міністерством юстиції України було скасовано реєстрацію права власності                 ТОВ «Еспо-Транс» на предмет іпотеки з наведених підстав;
- договір позики містить ознаки кредитного договору, при цьому ТОВ «Еспо-Транс» не є фінансовою установою, а відтак не мало права укладати такий договір в силу положень ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.01.2023 відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ «Автомобільні дороги України», заявлених до ТОВ «Еспо-Транс» та ДП «Івано-Франківський облавтодор», у повному обсязі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 у справі №909/681/22 рішення Господарського суду Івано-Франківської    області від 31.01.2023 у справі №909/681/22 скасовано. Позов АТ «Автомобільні дороги України» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 22.12.2021 між ДП «Івано-Франківський облавтодор» та ТОВ «Еспо-Транс».

Не погоджуючись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ «Еспо-Транс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 у справі №909/681/22, а рішення Господарського суду Івано-Франківської    області від 31.01.2023 у справі №909/681/22 залишити в силі.

На обґрунтування своєї правової позиції скаржник із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзначає, що суд апеляційної інстанції:
- неправильно застосував положення абзацу 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку» без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №922/3775/17;
- неправильно застосував положення частини першої статті 215 ЦК України без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №908/1866/16;
- неправильно застосував положення частини першої статті 16 ЦК України без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №912/318/22;
- не застосував пункт 6 статті 3 ЦК України (незастосування принципу суперечливої поведінки) без урахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17.

Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №909/681/22 за касаційною скаргою ТОВ «Еспо-Транс» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 у справі №909/681/22.

Державне агентство 15.09.2023 на електронну адресу Суду подало пояснення на касаційну скаргу, підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом (далі - КУЕП). Підпис КУЕП перевірено та підтверджено протоколом створення та перевірки КУЕП від 15.09.2023. У поданих поясненнях третя особа відзначила, що наведені в касаційній скарзі твердження жодним чином не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

АТ «Автомобільні дороги України» 18.09.2023 через «Електронний суд» подало до Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило закрити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, або у протилежному випадку - касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

ДП «Івано-Франківський облавтодор» 21.09.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) подало до Суду відзив на касаційну скаргу, в кому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - в силі.

АТ «Автомобільні дороги України» 24.10.2023 через «Електронний суд» подало до Суду клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21.

ТОВ «Еспо-Транс» 25.10.2023 на електронну адресу Верховного Суду подало клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21 та письмові пояснення у справі.

ТОВ «Еспо-Транс» 30.10.2023 через «Електронний суд» подало до Суду клопотання/пояснення на клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21, в якому скаржник підтримав раніше подане клопотання.

ДП «Івано-Франківський облавтодор» 30.10.2023 через «Електронний суд» подало до Суду додаткові письмові пояснення, в яких просило задовольнити клопотання АТ «Автомобільні дороги України» про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21.

Так, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023, зокрема прийнято до розгляду справу №917/1212/21 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до: приватного нотаріуса Назаренко Катерини Валеріївни; Державної служби геології та надр України; Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Комфорт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Удовіченко Марина Юріївна, про визнання незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію та наказу, недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23 листопада 2022 року та рішення Господарського суду міста Києва від 18 липня 2022 року.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду відзначила, зокрема таке:
« 14. Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив про різну практику судів господарської та адміністративної юрисдикції щодо визначення моменту переходу права власності на державне майно, яке передається як внесок до статутного капіталу господарського товариства. Колегія суддів касаційного господарського суду вважає, що касаційним адміністративним судом не було застосовано особливості правового режиму майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній власності) відповідно до частини третьої статті 145 ГК України, які визначають, що правовий режим майна такого суб`єкта може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону.
15. Аналізуючи положення Конституції України, ГК України, ЦК України, Закону України «Про господарські товариства», який діяв щодо акціонерних товариств до вступу в дію Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Закону України «Про приватизацію державного майна» або корпоратизації на підставі Указу Президента України від 15 червня 1993 року № 210/93 «Про корпоратизацію підприємств», Закону України «Про холдингові компанії в Україні», Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що зміна державної форми власності може відбуватися виключно шляхом приватизації. Закон України «Про приватизацію державного майна» не відносить до способів приватизації передання такого майна державою до статутного фонду (капіталу) заснованого нею акціонерного товариства. Тому державне майно, що передане державою до статутного фонду (капіталу) акціонерного товариства, 100 % акцій якого залишається у власності держави, до моменту завершення процедури приватизації (продажу у приватну власність належних державі акцій такого акціонерного товариства) є державною власністю.
16. Разом з тим колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, розглядаючи справу № 826/11262/15 про стягнення заборгованості по податкових зобов`язаннях в порядку статті 96 Податкового кодексу України (далі - ПК України), проаналізувавши положення статті 80 ГК України, статей 115, 155 ЦК України виснував про те, що держава, як засновник акціонерного товариства з моменту передання товариству майнових внесків перестає бути власником майна, що становить її внесок до статутного капіталу, здобуваючи у власність замість цього майна акції товариства і відповідно корпоративні права щодо цього товариства. При цьому положення частини третьої статті 145 ГК України касаційним адміністративним судом не застосовувалися.
17. Зважаючи на таке та іншу практику в судах господарської юрисдикції щодо визначення моменту переходу права державної власності на майно до створеного державою господарського товариства шляхом внесення державного майна до статутного капіталу товариства, зокрема, за наслідком завершення процедури приватизації шляхом відчуження приватним особам акцій товариства, касаційний господарський суд вважав за можливе відступити від правового висновку щодо того, що держава, набувши корпоративні права, втрачає право власності на майно передане до статутного капіталу товариства за наслідком такої передачі, викладеного в раніше ухваленому рішенні колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 826/11262/15 шляхом його уточнення про те, що до завершення процедури приватизації (продажу у приватну власність належних державі акцій такого акціонерного товариства) майно не змінює свого статусу державної    власності, так як приватизація майна не завершена».

Відповідно до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 18.10.2023 розгляд касаційної скарги у справі №917/1212/21 призначено на   12 грудня 2023 року о   12:00.

Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VII та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи предмет та підстави спору, характер спірних правовідносин, а також підстави касаційного оскарження та доводи скаржника, з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №917/1212/21 може мати суттєве значення для вирішення питання у даній справі, що розглядається (№909/681/22), зокрема у питанні особливостей правового режиму майна суб`єкта господарювання, заснованого на державній власності, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №909/681/22 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду справи №917/1212/21.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еспо-Транс" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 у справі №909/681/22 зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                       В. Студенець

Судді                                                                                          С. Бакуліна

                                                                                          О. Кібенко