ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2023 року 
м. Київ
cправа №  902/954/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В .В. - головуючого, Огородніка К. М., Пєскова В. Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника - Решетніка Ю.І.,
боржника - адвоката Покоєвича А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
від 15.06.2023
та на постанову господарського суду Вінницької області
від 27.01.2023
у справі №902/954/21
за заявою Фізичної особи ОСОБА_1  
про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:
1.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.10.2021 відкрито провадження у справі № 902/954/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Калініна П.О. та встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 17.12.2021 для подання до суду плану реструктуризації боргів боржника.

2.          Ухвалою господарського суду від 22.02.2022 визнано грошові вимоги АТ  "УкрСиббанк" до фізичної особи - ОСОБА_1 ; встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Калініним П.О. до реєстру вимог кредиторів боржника.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
3.          Постановою Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023, серед іншого, припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Калініна П.О.; фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом; введено процедуру погашення боргів боржника строком на 12 місяців; призначено керуючим реалізацією майна боржника - арбітражного керуючого Калініна П.О.

4.          Не погодившись із постановою суду першої інстанції, АТ "УкрСиббанк" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати та винести постанову про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

5.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишено без задоволення, постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 залишено без змін.

Рух касаційної скарги 
6.          17.07.2023 Акціонерне товариство "Укрсиббанк" направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та на постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 у справі №902/954/21, підтвердженням є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

7.          Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Укрсиббанк" у справі № 902/954/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Огородніка К.М., судді - Пєскова В.  Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження у справі № 902/954/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та на постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 у справі № 902/954/21 та призначено розгляд касаційної скарги на 03.10.2023 року о 10:15 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
9.          Не погоджуючись з ухваленою постановою, АТ "УкрСиббанк" подано касаційну скаргу, в якій останнє просить постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 - скасувати, справу №  902/954/21 передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

10.          Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

10.1.          Оскаржувані судові рішення винесено з неправильним застосуванням судами норм ст. 116, 123, 124 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), без урахування правових висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема: 
- щодо оцінки та врахування судом мети і завдань процедури реструктуризації боргів та оцінки плану на предмет фіктивності, формальності (зазначення мізерних розмірів сум погашення, намагання боржника імітувати виконання завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, при цьому маючи єдину мету - списати борги, явного наміру спонукати кредиторів відхили запропонований план реструктуризації та створити формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів де отримати можливість повного списання своєї заборгованості та ін.) та виконуваності плану реструктуризації, та відповідності плану реструктуризації вимогам статті 124 КУзПБ:
постанови Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №925/473/20, від 16.12.2021 у справі № 910/8306/20;
- щодо судового контролю, оцінки доказів та з`ясування судом причини недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів з`ясування підстав для закриття провадження у справі, в порядку судового контролю та щодо закриття провадження у справі у зв`язку з невідповідністю плану реструктуризації КУзПБ: постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20;
- щодо наявності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у випадку не відображення в деклараціях інформації про майновий стан членів сім`ї боржника у зв`язку з ненаданням останніми відповідної інформації: постанови Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №  910/6639/20; від 26.10.2021 у справі № 921/786/19.

10.2.          Суди попередніх інстанцій не дослідили з яких підстав план реструктуризації не було схвалено кредитором.

10.3.          Згідно плану реструктуризації строк його виконання ОСОБА_1 становить 3 місяці на суму 192,00 грн або 0,008 % від суми вимог, інших обов`язків щодо погашення не встановлено, 

10.4.          В межах справи №902/1207/21 щодо неплатоспроможності ОСОБА_2 - чоловіка ОСОБА_1 , декларується участь ОСОБА_1 в погашенні заборгованості (без її участі у справі) протягом 15 років. Натомість в межах справи  № 902/954/21, в якій подається касаційна скарга, строк виконання плану реструктуризації та обов`язків ОСОБА_1 становить 3 місяці на суму 192,00 грн. або 0,008 %% від суми вимог. Відтак, ОСОБА_1 очевидно діє недобросовісно оскільки наслідком погашення в три місяці отримує виконання плану реструктуризації та звільнення від боргів.

10.5.          Відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування п. 6 ч. З ст. 124 КУзПБ та застосування положень КУзПБ щодо солідарного боржника та порядку виконання плану реструктуризації солідарного боржника який перебуває у процедурі неплатоспроможності (самостійно), проте щодо основного боржника окремо існує самостійна процедура неплатоспроможності.

11.          У судовому засіданні 03.10.2023 представник скаржника підтримав касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
12.          Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

13.          У судовому засіданні 03.10.2023 представник боржника заперечив проти касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду
14.          Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

15.          Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

16.          Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

17.          Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова апеляційного господарського суду, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про неплатоспроможність фізичної особи.

18.          За частиною другою статті 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

19.          За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

20.          При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

21.          Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

22.          Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

23.          Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

24.          Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

25.           У частині 2 статті 124 КУзПБ передбачено, що в плані реструктуризації боргів боржника зазначаються, зокрема: інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів тощо.

26.          Згідно з положеннями статті 129 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (частина 1). 

27.          За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина 3).

28.          Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (частина 4).
29.          Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

29.1.          Боржник - фізична особа ОСОБА_1 є поручителем за споживчим кредитом свого чоловіка - ОСОБА_2 (позичальника), щодо якого 19.10.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

29.2.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.10.2021 відкрито провадження у справі № 902/954/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Калініна П.О. та встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 17.12.2021 для подання до суду плану реструктуризації боргів боржника.

29.3.          18.11.2021 до господарського суду надійшов Звіт керуючого реструктуризацією Калініна П.О. про результатами перевірки декларації боржника, у якому керуючий реструктуризацією зазначив, що на підставі отриманих відповідей та даних державних реєстрів вбачається, що дані, зазначені боржником в деклараціях за 2018-2020 роки підтверджуються, інших майнових активів за фізичною особою ОСОБА_1 не виявлено.

29.4.          02.05.2022 арбітражним керуючим Калініним П.О. було подано до місцевого господарського суду уточнення до звіту про результатами перевірки декларації боржника, в яких, окрім іншого, зазначено інформацію по запитах, яка не надійшла на день подання звіту, а саме: - від АТ КБ "ПриватБанк" про те, що залишок коштів на рахунку станом на 28.10.2021 становить - 69,83 грн. - від АТ "Ощадбанк" про те, що залишок коштів на рахунку станом на 28.10.2021 становить 2  181,46; - від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про те, що станом на 01.01.2013 на території області за ОСОБА_1 відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок. - від територіального сервісного центру МВС №  0541, про те, що за боржником транспортних засіб не зареєстровано.

29.5.          23.08.2022 боржником, на вимогу АТ "УкрСиббанк", було подано доповнені декларації боржника за 2018, 2019, 2020 рік в частині надання інформації (згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20) про батьків боржника, які спільно з ним не проживають, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків з боржником та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 

30.          Враховуючи викладені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що при поданні декларацій за 2018 - 2021 рік разом із заявою про порушення провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , які були перевірені арбітражним керуючим і недоліків не було виявлено, боржник керувався вимогами КУзПБ та наказом Міністерства юстиції 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність", в якому чітко в примітках зазначено, що "7. Під членами сім`ї боржника розуміються особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі, якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі".

31.          Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність обставин, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника та враховуючи, що стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, його майнових активів недостатньо для задоволення вимог кредиторів, і станом на 27.01.2022 до суду так і не подано погоджений боржником і схвалений єдиним кредитором план реструктуризації боргів боржника, при цьому, відсутні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , що передбачені ч.  7 ст.  123 КУзПБ, дійшли висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

32.          Колегія суддів зазначає, що приписи частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 Кодексу Україні з процедур банкрутства. 

33.          Розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.
34.          Відповідно до правих висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20, "у справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Верховний Суд зауважує, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Таким чином, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність."

35.          Колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій констатуючи відсутність погодженого боржником і схваленого ним, як єдиним кредитором плану реструктуризації боргів боржника, не давали оцінку поданому боржником плану реструктуризації на предмет відповідності вимогам статті 124 ГПК України, зокрема, не з`ясували підстави неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які, як зазначено вище, можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника.

36.          Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ.

37.           У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, оскільки інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). 

38.          Тобто дії боржника у процедурі неплатоспроможності повинні відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

39.          При цьому, визначені у пункті 2 частини восьмої статті 123, частині десятій статті 126 та частині другій статті 128 КУзПБ підстави для звернення зборів кредиторів (кредитора) із клопотанням про закриття провадження у справі можуть бути зумовлені неконструктивною позицією при погодженні плану реструктуризації боргів саме кредиторів, порушеннями при схваленні зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, іншими обставинами, які не залежать від волі боржника, що має врахувати господарський суд при вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні такого клопотання зборів кредиторів (кредитора) крізь призму мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб. Тобто лише наявність клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання. 

40.          Відтак, однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУЗПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

41.          Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

42.          Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

43.          Оскаржувані постанови судів першої та апеляційної інстанцій таким вимогам закону не відповідають.

44.          Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
45.          Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних постанов не були дотримані. 

46.          З огляду на викладене, аргументи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.

47.          У касаційній скарзі скаржник просить постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 - скасувати, справу №  902/954/21 передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

48.          Разом з тим, з огляду на вищенаведене, враховуючи те, що Суд дійшов висновку про необхідність дослідження та встановлення фактичних обставин справи, що в силу вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

49.          Згідно пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

50.          Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми процесуального закону - ст. 86, 236 ГПК України, а тому постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та постанова Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 підлягає скасуванню з направленням справи №  902/954/21 на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області. 

51.          При новому розгляді суду необхідно належним чином з`ясувати причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів і обставини щодо того, чи таке неподання є наслідком недобросовісної поведінки боржника або кредиторів, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення про затвердження плану реструктуризації боргів боржника, визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів, або закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

52.          Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення у справі №  902/954/21 підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 ГПК України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та на постанову господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 у справі №  902/954/21 задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та на постанову Господарського суду Вінницької області від 27.01.2023 у справі №  902/954/21 скасувати. Справу №  902/954/21 направити на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В. В. Білоус

Судді                                                                                                   К. М. Огороднік

                                                                                                            В. Г. Пєсков