УХВАЛА

09 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/4610/15 (911/835/22) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі»
на постанову    Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023
у складі колегії суддів: Отрюха Б.В., Остапенка О.М., Полякова Б.М. 
та рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023
у складі судді Янюк О.С.
у справі № 911/4610/15 (911/835/22)
за позовом ОСОБА_1 
до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: розпорядник майна Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» арбітражний керуючий Сольський Володимир Степанович
про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошових коштів
у межах справи № 911/4610/15
про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі».

ВСТАНОВИВ:
16.10.2023 Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі №911/4610/15 (911/835/22). 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі №911/4610/15 (911/835/22)  визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковського О. В., судді - Білоуса В.В., судді -Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023.
У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі №911/4610/15 (911/835/22)  визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковського О. В., судді - Жукова С.В., судді -Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2023.
Касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 290 Господарського процесуального кодексу ГПК України (далі - ГПК України), що є підставою для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
Відповідно до п. 4, 6 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу.
Як вбачається із касаційної скарги, прохальна частина взагалі відсутня.
Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.
Вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями ст. 308 ГПК України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.
Аналіз положень зазначеної статті дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто     містити інформацію про те, які судові рішення оскаржуються     та     які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
Проте подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає.
Відповідно до частини 3 статті 290 ГПК України, касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником.
Частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Частинами 1, 3 статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною 3 статті 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, її підписано виконуючим обов`язки генерального директора - Ткаченко Р. Однак, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження його повноважень як представника скаржника або документів, що посвідчують його посадове становище, як виконуючого обов`язки керівника державного підприємства. 
Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.
Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -           

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі №911/4610/15 (911/835/22) залишити без руху.
2. Надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                               О.В. Васьковський