УХВАЛА

13 грудня 2023 року 
м. Київ
cправа №  921/787/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульський Г. М. - головуючий, Могил С. К., Волковицька Н. О., 
розглянувши матеріали касаційних скарг Підгороднянської сільської ради та Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня?
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023
за позовом Тернопільської міської ради
до Тернопільської районної ради,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця;
2) Великогаївської сільської ради, с. Великі Гаї;
3) Байковецької сільської ради, с. Байківці;
4) Підгороднянської сільської ради, с. Підгородне;
5) Білецької сільської ради, с. Біла;
6) Великобірківської селищної ради, смт. Великі Бірки;
7) Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня?, смт. Великі Бірки,
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права,
ВСТАНОВИВ:
19.10.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підгороднянська сільська рада (далі - Рада, скаржник) та Комунальне некомерційне підприємство Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня? (далі - Підприємство, скаржник) звернулися до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 (повний текст постанови складено 29.09.2023).
Ухвалами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.11.2023 касаційні скарги залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що до касаційної скарги Радою не надано належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі, а в касаційній скарзі Підприємства відсутнє належне обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України, до того ж на момент подачі касаційної скарги у Підприємства відсутній зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (далі - ЄСІТС); надано скаржникам строк для усунення недоліків.
20.11.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Радою до Верховного Суду подано заяву про усунення недоліків із наданням належних доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
27.11.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємством подано заяву про усунення недоліків із відомостями про наявність зареєстрованого кабінету як у Підприємства, так і в адвоката Крічфалушій Людмили Іллівни, однак, у заяві скаржник не зазначив обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України. Натомість Підприємством подано іншу касаційну скаргу від 17.11.2023.
Згідно з частиною 1 статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, який відповідно до положень частини 1 статті 288 цього Кодексу становить двадцяти днів з дня його проголошення оскарженого рішення або з дня складення повного судового рішення, який на момент подачі письмових пояснень позивачем сплинув.
Згідно частини 4 статті 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Скаржником подано касаційну скаргу 19.10.2023, а додаткові пояснення, які за своїм змістом змінюють доводи касаційної скарги, 27.11.2022, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Відповідно до положень статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Подібний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №463/5896/14-ц.
Отже, поза межами вказаного строку право на подачу доповнень до поданої раніше касаційної скарги відсутнє, у зв`язку із чим ці доповнення Суд залишає без розгляду.
З огляду на викладене, оскільки Підприємство не зазначило обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України, а відтак недоліки не усунуло, касаційна скарга Підприємства в частині оскарження судових рішень на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України не приймається до розгляду.
З огляду на викладене, відповідно до частини 3 статті 174 ГПК України касаційні скарги вважаються поданими у день первинного їх подання та є такими, що відповідають вимогам статті 290 ГПК України.
За приписами частин 1, 4 статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
За правилами пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі Рада посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права: положень статті 236, частини 5 статті 310, статті 316 ГПК України.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Отже, наведена Радою вказана підстава касаційного оскарження (порушення положень статті 236, частини 5 статті 310, статті 316 ГПК України) статтею 287 ГПК України не передбачена.
Приймаючи до уваги обґрунтування скаржниками підстав касаційного оскарження щодо неправильного застосування господарськими судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права за виключними випадками, які передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України (касаційна скарга Ради) та пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України (касаційна скарга Підприємства), колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційних скарг є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до частини 3 статті 301 вказаного Кодексу належить здійснити розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Виключних випадків щодо порушення норм процесуального права скаржниками не наведено.
Водночас, у касаційній скарзі Рада заявила клопотання про зупинення дії оскарженої постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Абзацом 2 частини 4 статті 294 ГПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
Частиною 1 статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивоване, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні скаржник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.
Проте Радою не обґрунтовано та не подано жодних доказів, які підтверджували б необхідність зупинення дії оскаржуваної в касаційному порядку постанови, а отже, у Верховного Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.
Разом з тим Судом з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2023 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Великобірківської селищної ради та Великогаївської сільської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі №921/787/20 та призначено їх розгляд на 17.01.2024 о 10:20.
З метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ураховуючи, що касаційні скарги Підгороднянської сільської ради, Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня?, Великобірківської селищної ради та Великогаївської сільської ради подано на одне й те ж саме судове рішення, колегія суддів вважає за необхідне об`єднати їх в одне касаційне провадження.
Згідно із статтею 295 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 234, 287-290, 294, 295, 301 ГПК України, 
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами Підгороднянської сільської ради та Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня? на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права за виключними випадками, які передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України (касаційна скарга Ради) та пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України (касаційна скарга Підприємства).
2. Об`єднати касаційні скарги Підгороднянської сільської ради, Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради ?Тернопільська центральна районна лікарня?, Великобірківської селищної ради та Великогаївської сільської ради в одне касаційне провадження.
3. Призначити касаційні скарги до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 січня 2024 року о 10:20 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.  Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет №332).
4. У разі, якщо учасник справи скористається наданим статтею 295 ГПК України правом подати до суду касаційної інстанції відзиви на касаційні скарги, такі відзиви та докази надсилання їх копій і доданих до них документів іншим учасникам справи, мають бути подані до Касаційного господарського суду через систему "Електронний суд" або за адресою: 01016, м. Київ, вул. О.  Копиленка, 6 у строк до 29.12.2023.
5. Роз`яснити учасникам справи та їх представникам, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (далі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:
- адвокати нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;
- касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;
- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;
- учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;
- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.
6. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників у судове засідання не є обов`язковою.
7. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://supreme.court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Головуючий                                                                                 Г. М. Мачульський
Судді                                                                                           С. К. Могил
                                                                                           Н. О. Волковицька