УХВАЛА

30 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  916/2583/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської міської ради  
на рішення господарського суду Одеської області від 18.04.2023
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023
у справі № 916/2583/21
за позовом акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до територіальної громади в особі Одеської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,
про стягнення 50  000,00 доларів США шляхом звернення стягнення на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада   (далі - Одеська міськрада) 16.10.2023 (підтверджується відміткою на поштовому конверті) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Одеської області від 18.04.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 (повний текст постанови складено - 25.09.2023) у справі №  916/2583/21, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 50  000,00 доларів США шляхом звернення стягнення на нерухоме майно відмовити.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами частини четвертої статті 294 ГПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у відповідності до приписів частини другої статті 287 ГПК України Одеська міськрада обґрунтовує підстави касаційного оскарження:
із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №  755/13805/16-ц (в порушення положень статей 86, 236 ГПК України, не урахували приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку" щодо недотримання банком встановленої законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, що призвело до неправильного вирішення спору по суті), у постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 569/7648/15-ц, від 17.12.2020 у справі №  278/2177/15-ц, від  28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 16.09.2020 у справі №  200/5647/18, від  25.05.2021 у справі №  554/4300/16-ц щодо належних документів на підтвердження заборгованості за кредитним договором;
із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування, зокрема, приписів статті 1277 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах у питанні покладення на територіальну громаду обов`язку погашення вимог кредитора померлого боржника, спадщина якого визнана відмерлою та перейшла у власність територіальної громади;
поряд із цим підставою для касаційного оскарження скаржник визначає пункт 4 частини другої статті 287 та частини першу, третю статті 310 ГПК України, зазначаючи про те, що суди попередніх інстанцій в порушення вимог процесуального закону не залучили до участі у справі єдиного існуючого боржника за кредитним договором - ОСОБА_2 , яка виступала поручителем у правовідносинах з банком; також судами проігноровано обставини щодо наявності відносин з поруки між банком та іншою особою, не досліджено жодного документу з цього приводу, що у свою чергу безпосередньо впливає на заборгованість за кредитним договором.
Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що матеріали касаційної скарги Одеської міськради відповідають вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту та на стадії прийняття не є очевидно неприйнятними і є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 та частин першої, третьої статті 310 ГПК України.
Водночас до касаційної скарги Одеської міськради додано клопотання, у якому просить на підставі статей 294, 332 ГПК України зупинити виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі №  916/2583/21 до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Заявник, посилаючись на обставини справи, зазначає, що судом першої інстанції вирішено стягнути на користь акціонерного товариства "УкрСиббанк" з територіальної громади в особі Одеської міськради 50 000,00 доларів США шляхом звернення стягнення на нерухоме майно; нерухоме майно на праві власності належить територіальній громаді в особі Одеської міськради; спірний об`єкт нерухомого майна перебуває у користуванні соціально незахищеної багатодітної сім`ї з п`ятьма неповнолітніми дітьми; виконання рішення призведе до порушення їх житлових прав, позбавить їх права користування житлом та, відповідно, їх єдиного місця проживання на даний час; враховуючи специфіку оскаржуваних рішень, у разі реалізації спірної квартири на прилюдних торгах, Одеська міськрада після розгляду Судом справи буде позбавлена можливості повернути у власність та у користування багатодітної сім`ї квартиру, оскільки остання буде продана.
Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (№ 60750/00, § 43, ЄСПЛ, 20.07.2004) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судових рішень, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Сумніви скаржника щодо дотримання судами попередніх інстанцій норм права під час постановлення оскаржених судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас аргументи для касаційного оскарження не обґрунтовують підстави для зупинення виконання оскаржуваних рішень та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.
Суд зазначає, що виконання оскаржуваних судових рішень не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання цих рішень, що набрали законної сили, і є обов`язковими до виконання. 
Водночас Суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.
Колегія суддів зауважує, що доводи, наведені у клопотанні непереконливими, оскільки у такому випадку не буде дотримано одного із встановлених частиною третьою статті 2 ГПК України основних принципів господарського судочинства - обов`язковості судового рішення. 
Поряд з цим зупинення виконання судового рішення в силу приписів статей 294, 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного рішення, Суд відхиляє клопотання скаржника про зупинення виконання оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Верховний Суд звертає увагу учасників справи, що з 18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 № 3200-IX. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Керуючись статтями 234, 287, 290, 294 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1.  Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 18.04.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі №  916/2583/21.
2.  Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 30 листопада 2023 року о 12:00 у приміщенні суду за адресою: м.  Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань №  302.
3.  Учасники справи мають право подати відзив на касаційну скаргу до 14  листопада  2023  року. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.
4.  Клопотання Одеської міської ради  про зупинення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі №  916/2583/21 відхилити.
5.  Представники учасників судового процесу повинні при собі мати оригінал та належним чином посвідчені копії документів, які підтверджують їх повноваження на представництво/самопредставництво з урахуванням приписів частини четвертої статті 1312, підпункту 11  пункту 161 розділу XV Перехідних положень Конституції України та статті 56 Господарського процесуального кодексу України.
6.  Явку представників сторін у судове засідання визнати необов`язковою. 
7. Довести до відома учасників справи, що з введенням в дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 №  3200-IX встановлено процесуальні наслідки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
8.  Витребувати матеріали справи №  916/2583/21 господарського суду Одеської області за позовом акціонерного товариства "УкрСиббанк" до територіальної громади в особі Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 50  000,00 доларів США шляхом звернення стягнення на нерухоме майно.
9.  Копію ухвали надіслати господарському суду Одеської області, Південно-західному апеляційному господарському суду та учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                    І.  Колос

Суддя                                                                                           І.  Бенедисюк

Суддя                                                                                           І. Булгакова