ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/2116/21 (910/12050/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В., 
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"
представник позивача - Поліщук Р.М. директор;
відповідач - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк"
представник відповідача - Приходько Т.П. в порядку самопредставництва;
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"
представник відповідача - Пінчук О.С. адвокат,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" 
на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду
від 13.06.2023
у складі колегії суддів: Полякова Б.М. (головуючий), Отрюха Б.В., Грека Б.М.,

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"
до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс",
Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна,
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна,
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович,
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна
про визнання договорів недійсними
в межах справи № 910/2116/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"
до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс"
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 у справі №   910/2116/21 (910/12050/21) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (далі - позивач, ТОВ "Інвестгарант") задоволено.
2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 апеляційні скарги Акціонерного банку "Укргазбанк" (далі - АБ "Укргазбанк") і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (далі - ТОВ "Ріо Фін") задоволено;
рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 скасовано;
прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ   "Інвестгарант" до ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс", АБ "Укргазбанк", ТОВ "ФК "Реверс Інвест", ТОВ "Ріо Фін" про визнання договорів недійсними у межах справи № 910/2116/21 відмовлено в повному обсязі.
3. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.12.2022 касаційну скаргу ТОВ "Інвестгарант" задоволено частково;
постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 скасовано повністю;
справу № 910/2116/21 (910/12050/21) направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 апеляційні скарги АБ "Укргазбанк" і ТОВ "Ріо Фін" задоволено; 
рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 у справі №910/2116/21 (910/12050/21) скасовано;
прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Інвестгарант" до ПрАТ "Автомобільна компанія "Укртранс, АБ "Укргазбанк", ТОВ "Фінансова компанія "Реверс Інвест", ТОВ "Ріо Фін" (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича О.В., 2. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В., 3. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., 4. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н.М.), про визнання договорів недійсними в межах справи № 910/2116/21 відмовлено в повному обсязі.
5. Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від ТОВ "Ріо Фін" до апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат.
6. 13.06.2023 до апеляційного суду ТОВ "Інвестгарант" подало клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому скаржник фактично просив відмовити у їх відшкодуванні.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
7. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 заяву ТОВ "Ріо Фін" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 у справі №910/2116/21 (910/12050/21) задоволено;
стягнуто з ТОВ "Інвестгарант" (код ЄДРПОУ 33446809) на користь ТОВ "Ріо Фін" (код ЄДРПОУ 42567894) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55   000,00 грн.;
зобов`язано Господарський суд міста Києва видати відповідний наказ.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. Не погоджуючись із зазначеним рішенням (додатковою постановою), ТОВ "Інвестгарант" 29.06.2023, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі №   910/2116/21 (910/12050/21).
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ
9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №   910/2116/21 (910/12050/21) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Жуков С.В., Білоуса В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2023.
10. Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2023 датою проведення судового засідання за касаційною скаргою ТОВ "Інвестгарант" визначено 12.09.2023.
11. Ухвалою від 12.09.2023 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ТОВ   "Інвестгарант" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі № 910/2116/21 (910/12050/21);
повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Інвестгарант" відбудеться 10.10.2023 о 12:30.
12. 24.08.2023 до Верховного Суду від ТОВ "Ріо Фін" надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "Інвестгарант", в якій представник Товариства просив відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Інвестгарант", а додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 залишити без змін.
13. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 № 3275-IX, Верховний Суд розглядає справу № 4/166"Б" у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
14. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (10.10.2023) від учасників справи не надійшло обґрунтованих заяв чи клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 10.10.2023.
15. Представник ТОВ "Інвестгарант" у судовому засіданні 10.10.2021 повністю підтримав вимоги заявленої касаційної скарги за доводами викладеними в ній; просив Суд скасувати оскаржуване судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
16. Представники ТОВ "Ріо Фін" та АБ "Укргазбанк" у засіданні суду 10.10.2021 заперечили проти заявленої касаційну скарги ТОВ "Інвестгарант", просили у її задоволенні відмовити.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника (ТОВ "Інвестгарант")
17. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник зазначив, що ТОВ   "Інвестгарант" просило зменшити витрати на професійну правничу допомогу адвоката, керуючись нормами процесуального законодавства, однак доводи скаржника не були взяті до уваги апеляційним господарським судом при постановленні оскаржуваного судового акту. 
17.1. Також скаржник зазначив, що           ТОВ "Ріо Фін" попередньо не подало попередній розрахунок суми судових витрат відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а заява з остаточним розрахунком суми та доказами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу була подана з пропуском п`ятиденного процесуального строку, тому Північний апеляційний господарський суд повинен був відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Ріо Фін".
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
18. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
19. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
20. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
21. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
22. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
23. Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
24. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
25. Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
26. Зазначеним положенням Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
27. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
28. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
29. Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
30. Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
31. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
32. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
33. Встановивши недотримання положень частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята цієї статті). Разом з тим, таке зменшення розміру витрат на правничу допомогу є не обов`язком, а правом суду.
34. Водночас, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Щодо суті касаційної скарги.
35. Як встановлено апеляційним господарським судом, представник ТОВ "Ріо Фін" свою заяву про покладення на ТОВ "Інвестгарант" судових витрат на професійну правничу допомогу підтвердив наступними доказами: договором №15.07-22-Є про надання правової допомоги від 15.07.2022; додатковою угодою № 1 від 20.07.2022 до договору № 15.07-22-Є про надання правової допомоги; Актом про надання правої допомоги від 12.05.2023 № 3.
35.1. За змістом наданих ТОВ "Ріо Фін" додатків апеляційний господарський суд встановив, що 15.07.2022 між АО "АКТІС" та ТОВ "Ріо Фін" укладено договір №15.07-22-Є про надання правової допомоги, відповідно до якого зазначене адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати клієнту (ТОВ "Ріо Фін") правову (юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими цим договору; відповідно до п. 4 Договору вартість надання правої допомоги АО   "АКТІС" за цим договором визначається сторонами у відповідній додатковій угоді (п. 4.1.).
35.2. У пункті 3 додаткової угоди сторони погодили, що відповідно до п. 4.1. основного договору вартість правої (юридичної) допомоги, що надається в межах даної додаткової угоди, є фіксованою та становить 55   000,00 грн.
36. Щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, за якою розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
37. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність самого по собі клопотання ТОВ "Інвестгарант" про зменшення розміру суми у цій справі, яку просило стягнути ТОВ "Ріо Фін", не є безумовною підставою для такого зменшення, оскільки положеннями процесуального закону поряд із правом сторони подати відповідне клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу також передбачено обов`язок такого учасника довести, що заявлені суми є неспівмірними із складністю справи та понесеними заявником витратами. 
38. Разом із тим, зі змісту заявленого позивачем клопотання не вбачається обґрунтування неспівмірності складності справи із понесеними заявником витратами, доказів на спростування доводів заявника також не додано.
39. Крім того матеріалами справи спростовуються доводи скаржника про пропущення заявником п`ятиденного процесуального строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
39.1. Так, ТОВ "Ріо Фін" здійснило надсилання заяви про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат через пошту 15.05.2023, що підтверджується відміткою на описі вкладення, а також датою, проставленою на конверті (т. 6; а. с. 149-150). 
39.2. При цьому, враховуючи порядок обчислення процесуального строку, визначеного частинами першою, четвертою, сьомою статті 116 ГПК України, останнім днем на подання відповідної заяви є саме 15.05.2023, оскільки початок перебігу п`ятиденного строку починається з 10.05.2023 (дата прийняття рішення - 09.05.2023), а останній, п`ятий, день припадає на неділю - вихідний.
Відтак, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.
40. Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони, що також прямо передбачено положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України. 
40.1. Разом з тим, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує, оскільки така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
41. Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника, викладені у пункті 17.1. описової частини цієї постанови, з огляду на таке.
41.1. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ТОВ "Ріо Фін" прямо зазначило, що попередній орієнтовний розрахунок, які відповідач поніс і очікує понести як витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи - 55   000,00 грн.
41.2. При цьому, колегія суддів враховує, що за змістом постанови Верховного Суду від 22.12.2022 була скасована постанова апеляційного суду від 17.10.2022 у справі № 910/2116/21 (910/12050/21), тому питання розподілу судових витрат до ухвалення остаточного рішення апеляційним судом не вирішувалося.
41.3. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена 09.05.2023, тому подання ТОВ "Ріо Фін" доказів та остаточного розрахунку на підтвердження здійснених витрат на правову допомогу після зазначеної дати є обґрунтованим.
41.4. Отже, ТОВ "Ріо Фін" дотримано вимоги, передбачені положеннями частини першої статті 124, частини третьої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України, а доводи скаржника за результатами касаційного перегляду не знайшли свого підтвердження.
42. За результатами касаційного оскарження, враховуючи складність та тривалість апеляційного розгляду, а також встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що застосований судами першої та апеляційної інстанції підхід в оцінці доказів відповідає наведеним вимогам, а визначення розміру витрат на правничу допомогу, що належить до відшкодування у цій справі, підтверджується матеріалами справи та відповідає визначеним вище критеріям. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
43. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
44. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
45. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ТОВ "Інвестгарант" та про необхідність залишити оскаржувану додаткову постанову апеляційного суду у цій справі без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"  залишити без задоволення.
2. Постанову (додаткову) Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі № 910/2116/21 (910/12050/21) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк 

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                    С.В. Жуков