УХВАЛА

18 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  904/6023/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про відвід судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023

у справі № 904/6023/21

за заявою Niko holding & Investment limited
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко авто інвест"
про визнання грошових вимог у сумі 571 378162,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

Niko holding & Investment limited звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою у справі № 904/6023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко авто інвест", в якій просила визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 571 378 162,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 грошові вимоги Niko holding & Investment limited до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко авто інвест" у справі № 904/6023/21 визнані в розмірі 571 378 162,24 грн (4 черга) і 4 540,00 грн (1 черга).

Постановою від 02.08.2023 Центральний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 у справі № 904/6023/21. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 у справі № 904/6023/21 залишив без змін.

07 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21.

Крім того, на адресу Суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшли доповнення до касаційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 для розгляду справи № 904/6023/21 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Огороднік К. М. - головуючий, судді: Жуков С. В., Картере В. І.

13 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду від Niko holding & Investment limited надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", мотивовані відсутністю належного обґрунтування виключних випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 26.09.2023 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України. При цьому Суд роз`яснив, що саме має містити касаційна скарга у разі касаційного оскарження за наявності виключних випадків, зокрема, передбачених пунктами 1 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

13 жовтня 2023 року на адресу Суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про усунення недоліків касаційної скарги, разом із яким також надійшла заява про відвід судді Огородніка К. М. 

Заявлений відвід мотивовано пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, заявник зазначає, що ухвала Верховного Суду від 26.09.2023 про залишення касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" без руху, постановлена з грубим порушенням норм Господарського процесуального кодексу України та статей 6, 19 Конституції України щодо обов`язку здійснювати судочинство виключно на підставі, в межах та в спосіб визначеному законом. На думку Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" Суд помилково дійшов висновку про необґрунтованість виключних випадків касаційного оскарження, оскільки в касаційній скарзі, за його твердженням, такі випадки було вказано й обгрунтовано. 

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" крім того зауважує, що в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України суддя Огороднік К. М. одноособово перейшов до оцінки змісту та вимог касаційної скарги, що на даному етапі вже викликає сумніви в його неупередженості, об`єктивності та здатності розглянути справу з дотриманням норм чинного законодавства. Таким чином заявник вважає, що наявні обґрунтовані підстави для відводу судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21.

Ухвалою від 16.10.2023 Верховний Суд визнав необґрунтованою заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21; передав касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Огородніка К. М.

17 жовтня 2023 року заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21 передано на розгляд судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Губенко Н. М. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності та неупередженості відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).
При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність та неупередженість судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім або упередженим, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Зі змісту заявленого відводу вбачається, що Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" не погоджується з ухвалою Верховного Суду від 26.09.2023, а зазначені ним підстави для відводу судді Огородніка К. М. фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням.

У контексті зазначеного, Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді, не свідчить про його упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість у справі, рішення по якій ще не прийняте, та не є підставою для відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно доводів Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", що в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України суддя Огороднік К. М. одноособово перейшов до оцінки змісту та вимог касаційної скарги, Суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. У контексті вказаного Суд звертає увагу, що Господарським процесуальним кодексом України унормовано постановлення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у разі, якщо вона оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, головуючим суддею одноособово. 

Відтак Суд діяв згідно із нормами Господарського процесуального кодексу України. 

З урахуванням викладеного, Судом не виявлено обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, якому заявлено відвід, отже у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21 слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Огородніка К. М. від розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі № 904/6023/21 відмовити.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н.М. Губенко