ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №  916/735/23 
Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Білоуса В.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.
за участю розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка Плюс" арбітражного керуючого Орлової Т.А. та представників сторін: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Кут М.В.; Товариства з обмеженою відповідальністю "Азбука життя" - Клачок Б.О.; Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка Плюс" -           Кліменко Ю.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" 

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2023
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 

у справі № 916/735/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Азбука життя"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка Плюс"
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заявлених вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Азбука життя" (далі - ТОВ "Азбука життя", Кредитор) звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморочка Плюс" (далі - ТОВ "Чорноморочка Плюс", Боржник), посилаючись на неспроможність Боржника виконати свої грошові зобов`язання перед Кредитором на суму 661 953,91 грн, строк виконання яких настав.
Наявність заборгованості ТОВ "Чорноморочка Плюс" перед Кредитором останній обґрунтовує невиконанням Боржником взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу від 04.08.2014 №4/08/2014, що підтверджено рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі №916/1771/16.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 у справі №916/735/23 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс", визнано грошові вимоги ТОВ "Азбука життя" до Боржника в сумі 661 953,91 грн, введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником його майна арбітражного керуючого Орлову Т.А.
Ухвала суду обґрунтована єдиним висновком про те, що станом на дату подання заяви про визнання банкрутом сума заборгованості ТОВ "Чорноморочка Плюс" перед Кредитором становить 661 953,91 грн, що виникла на підставі договору купівлі-продажу № 4/08/2014 від 04.08.2014 та підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі № 916/1771/16, актами звірки взаєморозрахунків.
Судом також враховано подання ТОВ "Чорноморочка Плюс" відзиву на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, за змістом якого Боржник визнав наявність та розмір своєї заборгованості перед Кредитором.
Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі -АТ "Ощадбанк", Банк) оскаржило її в апеляційному порядку. 
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 у справі №916/735/23 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.  
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована обґрунтованістю та належним доказовим підтвердженням грошових вимог заявника, відтак наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
Урахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що АТ "Ощадбанк" є забезпеченим кредитором по відношенню до Боржника, а тому має статус учасника (кредитора) у даній справі та у зв`язку з цим має право оскаржувати ухвалу суду про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Установлені судом апеляційної інстанції обставини справи
04.08.2014 між ТОВ "Азбука життя" та ТОВ "Чорноморочка Плюс" укладено Договір купівлі-продажу №4/08/2014 (надалі - Договір купівлі-продажу), відповідно до пункту 1.1 якого ТОВ "Азбука життя" зобов`язується передати у власність ТОВ "Чорноморочка Плюс" товар, а ТОВ "Чорноморочка Плюс" прийняти зазначений товар та оплатити його.
Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу передбачено, що найменування товару, його кількісні показники, ціна за одиницю, а також загальна вартість товару, зазначаються у Специфікації №1, яка я невід`ємною частиною даного договору.
Згідно з Специфікацією №1 до Договору купівлі-продажу, Продавець передає у власність Покупця генератори гарячого повітря Д-12 у кількості 4 одинці, вартість кожної з яких складає 105 000,00 грн, загальною вартістю  420000,00 грн, в т.ч. ПДВ 70 000,00 грн.
Розділом 2 Договору купівлі-продажу визначено порядок здійснення розрахунків, а саме: обов`язок покупця з оплати товару виникає на 3 день з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі товару, шляхом зарахування на розрахунковий рахунок Продавця (п. 2.2.). Оплата товару здійснюється протягом 6 місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі.
Продавцем свої зобов`язання за Договором купівлі-продажу виконано, про що свідчить підписаний 08.08.2014 Акт приймання-передачі товару, визначеного Специфікацією №1 до цього Договору.
У зв`язку із невиконанням ТОВ "Чорноморочка Плюс" своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу та неоплатою поставленого товару, ТОВ "Азбука життя" звернулось до Господарського суду Одеської області із відповідним позовом.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі №916/1771/16, яке набрало законної сили 16.08.2016, позовну заяву ТОВ "Азбука життя" до ТОВ "Чорноморочка Плюс" задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 420 000,00 грн несплаченої вартості товару за Договором купівлі-продажу, 17 105,86 грн 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 166 740,00 грн інфляційних втрат та 9057,70 грн витрат по сплаті судового збору.
Як стверджує ініціюючий кредитор, в період з 19.03.2018 по 15.02.2019 ТОВ "Чорноморочка Плюс" здійснювалось часткове погашення існуючої заборгованості. В цей період ТОВ "Чорноморочка Плюс" сплачено на користь ТОВ "Азбука життя" в рахунок оплати за поставлений товар грошові кошти в загальному розмірі 120 000,00 грн, що підтверджується Актом № 96 взаємних розрахунків станом на 01.01.2022 між ТОВ "Чорноморочка Плюс" та ТОВ "Азбука життя" від 01.01.2022.
З наведеного апеляційний суд встановив, що, з урахуванням погашення, розмір заборгованості ТОВ "Чорноморочка Плюс" перед ТОВ "Азбука життя" за Договором становить 300 000,00 грн.
Також, заявником нараховано 3% річних на суму заборгованості, які складають 52 355,86 грн та інфляційні втрати у розмірі 300 540,35 грн.
Зазначені суми підтверджуються підписаними між ТОВ "Чорноморочка Плюс" та ТОВ "Азбука життя" Актами звірки взаємних розрахунків.
Наявними матеріалами справи підтверджується, що листом від 01.07.2022 ТОВ "Азбука життя" звернулось до ТОВ "Чорноморочка Плюс" з проханням погасити існуючу заборгованості та надати пояснення щодо термінів такого погашення.
У відповідь, ТОВ "Чорноморочка Плюс" листом від 08.07.2022 повідомило про відсутність можливості погасити заборгованість та просило надати відстрочку для її погашення.
Листом від 29.11.2022 ТОВ "Азбука життя" встановило ТОВ "Чорноморочка Плюс" строк для проведення оплати - до 01.01.2023.
Однак, Боржником існуюча заборгованість погашена не була, що й стало підставою для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс".
Щодо підтвердження процесуального статусу Банку у цій справі
10.12.2012 на виконання умов кредитного договору від 28.12.2011 №86 укладеного між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Укркава", між ТОВ "Чорноморочка Плюс" (іпотекодавець), яке виступило майновим поручителем ТОВ "Укркава", (позичальник) та АТ "Ощадбанк" (іпотекодератель) укладено іпотечний договір за умовами якого ТОВ "Чорноморочка Плюс", з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, передало в іпотек, а Банк прийняв в іпотеку в порядку та на умовах визначених в цьому договорі предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги 
АТ "Ощадбанк" (далі також скаржник) подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі №916/735/23 скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Азбука життя" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс".
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження судових рішень, скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми статті 39 КУзПБ без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених (висновків) у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19, від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20, від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20, від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20, від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, від 28.09.2022 у справі № 910/430/22, від 02.03.2023 у справі № 910/2528/22. 
У контексті порушення судами норм процесуального права (статей 74, 76-79, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)) скаржник стверджує про неповноту дослідження зібраних у справі доказів та встановлення фактичних обставин, що мають суттєве значення (зокрема щодо об`єктивної протиправної зацікавленості Боржника та Кредитора у ініціюванні провадження у справі про банкрутство з метою створення штучних перешкод для можливості Банку реалізувати своє право на звернення стягнення на заставне майно Боржника), а також необґрунтоване відхилення апеляційним судом клопотання Банку про витребування доказів (перебування кінцевих бенефіціарних власників Кредитора та Боржника у шлюбі, а відтак пов`язаності цих осіб у розумінні статті 1 КУзПБ та наявності ознак фіктивного банкрутства).
Скаржник доводить, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство взагалі не досліджував правовідносини, що склалися між Боржником та кредитором, які виникли на підставі Договір купівлі-продажу. Крім цього, вказує, що оскаржувана ухвала не відображає відомості щодо перевірки місцевим господарським судом розрахунку нарахування 3% річних на суму заборгованості за прострочення виконання зобов`язання, інфляційних витрат, нарахованих за період після ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі №916/1771/16; поверхнево до цього питання поставився і суд апеляційної інстанції, прийнявши на віру твердження кредитора, без посилання на відповідні розрахунки.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
Розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Орлова Т.А. та Боржник (ТОВ "Азбука життя") подали відзиви, у яких просять касаційну скаргу залишити без задоволення з викладених у відзивах підстав, оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Касаційне провадження
10.07.2023 до касаційного суду надійшла касаційна скарга Банку.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/735/23 визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - головуючий,          Пєсков В.Г., Жуков С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023.
У зв`язку із відпусткою судді Жукова С.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено склад колегії суддів: Огороднік К.М. - головуючий, Пєсков В.Г., Білоус В.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023).
Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Банку на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі № 916/735/23; призначено її до розгляду на 13.09.2023 о 11:00 год.
Ухвалами Верховного Суду від 15.08.2023 та від 11.09.2023 задоволено клопотання/заяви розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Орлової Т.А., ТОВ "Чорноморочка Плюс" та ТОВ "Азбука життя" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Верховного Суду від 13.09.2023 оголошено перерву у судовому засіданні у справі з розгляду касаційної скарги Банку до 04.10.2023 о          10:25 год.
Судове засідання 04.10.2023 відбулось за участю розпорядника майна ТОВ "Чорноморочка Плюс" арбітражного керуючого Орлової Т.А. та представників Банку, Кредитора та Боржника, які надали пояснення у справі. 
Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи в межах підстав оскарження, а також правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Предметом судового розгляду є заява Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.
Статтею 1 КУзПБ визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Згідно з частиною другою статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. 
Частиною першою, третьою статті 34 КУзПБ, серед іншого, унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема: виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви; відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.
Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).
За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ, згідно якої: 
- перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (абзац 1 частини першої);
- у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (частина друга);
- якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (частина третя);
- за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі (частина п`ята);
- господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (частина шоста).
Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: (1) наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого (зобов`язання) сплив на дату звернення кредитора до суду; (2) відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; (3) не задоволення боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора до підготовчого засідання суду. 
Отже, основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є: перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20).
Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №910/2528/22).
Обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство. Відсутність розрахунку тих вимог, що їх наводить ініціюючий кредитор у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство, оскільки покладає на суд тягар арифметичної перевірки викладених у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство сум (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №904/3251/20).
З огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).
Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.
При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).
У справі, що розглядається, заява ТОВ "Азбука життя" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс" обґрунтована неналежним виконанням Боржником своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу щодо оплати товару (генераторів гарячого повітря Д-12), що також підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі №916/1771/16.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 16.03.2023 дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у цій справі № 916/735/23 про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс" за заявою ТОВ "Азбука життя", оскільки станом на дату подання відповідної заяви сума заборгованості Боржника перед Кредитором становила 661 953,91 грн, що виникла на підставі Договору купівлі-продажу та підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі № 916/1771/16, актами звірки взаєморозрахунків.
Водночас, зі змісту мотивувальної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 у цій справі вбачається, що, всупереч вищенаведених норм права та висновків Верховного суду щодо їх застосування,  суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство взагалі не досліджував правовідносини, що виникли між ТОВ "Чорноморочка Плюс" та ТОВ "Азбука життя" на підставі Договору купівлі-продажу, не здійснив перевірки правильності розрахунку розміру заборгованості Боржника перед Кредитором в цілому (зокрема її часткового погашення за доводами Боржника), як і нарахування 3% річних на суму заборгованості за прострочення виконання зобов`язання та інфляційних втрат, нарахованих за період після ухвалення рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі №916/1771/16, про що вірно зазначає скаржник.
При цьому, Верховний Суд наголошує, що оцінюючи обґрунтованість вимог заявника, господарському суду належало, перш за все, дослідити первинні документи, які підтверджують наявність та дійсний розмір боргу, а не обмежуватися посиланням на те, що наявність та сума заборгованості підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2016 у справі № 916/1771/16 та актами звірки взаєморозрахунків.
Наведене пояснюється тим, що за змістом статті 11 ЦК України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.
У цій справі розмір заявлених грошових вимог Кредитора до Боржника не відповідав підтвердженій судовим рішенням сумі основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, відтак господарському суду належало з`ясувати дійсний їх розмір, перевірити правильність розрахунку та період нарахування, з урахуванням наведених у відзиві доводів Боржника з`ясувати на підставі належних та допустимих доказів обставини часткового погашення відповідної заборгованості. 
Ураховуючи викладене, касаційний господарський суд погоджується з доводами заявника касаційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права з підстав неповноти дослідження доказів і встановлення обставин, на підставі яких у ТОВ "Азбука життя" виникло право вимоги по відношенню до ТОВ "Чорноморочка Плюс", залишення поза увагою наявності первинних документів, які підтверджують наявність та дійсний розмір боргу.
Отже, висновки місцевого господарського суду щодо обґрунтованості грошових вимог Кредитора та наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника є передчасними, зробленими з неповним дослідженням матеріалів справи та встановленням фактичних обставин, що призвело до невірного застосування норм матеріального права (статті 39 КУзПБ). 
Залишаючи без змін ухвалу місцевого господарського суду від 16.03.2023, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 14.06.2023 дослідив підстави виникнення грошових зобов`язань Боржника та їх розмір, за результатом чого встановив таке:
- підставою виникнення зобов`язань між Кредитором та Боржником є Договір купівлі-продажу; Продавцем (ТОВ "Азбука життя") свої договірні зобов`язання щодо поставки товару виконано, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі товару від 08.08.2014, визначеного Специфікацією №1 до цього Договору;
- судовим рішенням від 29.07.2016 у справі №916/1771/16, що набрало законної сили стягнуто з ТОВ "Чорноморочка Плюс" на користь ТОВ "Азбука життя" 420 000,00 грн несплаченої вартості товару за Договором купівлі-продажу, 17 105,86 грн 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, 166 740,00 грн інфляційних втрат та 9057,70 грн витрат по сплаті судового збору.
- Кредитор стверджував, що в період з 19.03.2018 по 15.02.2019 ТОВ "Чорноморочка Плюс" здійснювалось часткове погашення існуючої заборгованості в загальному розмірі 120 000,00 грн, що підтверджується Актом № 96 взаємних розрахунків станом на 01.01.2022 між Кредитором та Боржником. З наведеного апеляційний суд встановив, що, з урахуванням погашення, розмір основної заборгованості за Договором купівлі-продажу становить 300 000,00 грн.
- Кредитором нараховано 3% річних на суму заборгованості, які складають              52 355,86 грн та інфляційні втрати у розмірі 300 540,35 грн; зазначені суми підтверджуються підписаними між Кредитором та Боржником Актами звірки взаємних розрахунків.
З наведеного Верховний Суд враховує, що судом апеляційної інстанції дійсно було з`ясовано підстави виникнення грошових зобов`язань ТОВ "Чорноморочка Плюс"  перед ТОВ "Азбука життя" та заявлений їх розмір.
Однак, в порушення вимог процесуального закону, апеляційний суд не перевірив наявності належних доказів часткового погашення такої заборгованості Боржником (зокрема первинних документів), правильність нарахування 3% річних на суму заборгованості та інфляційні втрат, обмежившись лише посиланням на те, що зазначені суми підтверджуються підписаними між Кредитором та Боржником Актами звірки взаємних розрахунків.
При цьому, посилаючись на сталу практику Верховного Суду щодо того, що Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що відображена в акті інформація підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб (постанови від 20.04.2021 у справі № 910/14518/19, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17), суд апеляційної інстанції зазначив про можливість врахування відповідних Актів звірки взаєморозрахунків, які складені та підписані уповноваженими представниками сторін, оскільки заборгованість перед Кредитором, наявність та розмір якої визнано самим Боржником, підтверджується первинними документами, а саме Договором купівлі-продажу, актом приймання-передачі, а також встановлена рішенням суду.  
Касаційний суд враховує, що сам по собі договір підтверджує виникнення юридичних прав і зобов`язань між контрагентами, але при цьому він не є первинним обліковим документом, відтак у цьому випадку, єдиним первинним документом є Акт приймання-передачі товару. 
Водночас, апеляційним судом не з`ясовано, якими первинними документами підтверджується факт часткового погашення основної заборгованості Боржником після ухвалення судового рішення від 29.07.2016 у справі №916/1771/16 про стягнення такої заборгованості, як і не перевірено правильність нарахування 3% річних та інфляційні втрат за вказаний період, про що зазначено вище.
Вагомість вказаного процесуального порушення та необхідність перевірки вказаних обставин (з метою здійснення судового контролю у справі про банкрутство) пояснюється тим, що ключові доводи Банку як заявника апеляційної скарги та забезпеченого кредитора (що встановлено апеляційним судом) полягали у такому:
- кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "Чорноморочка Плюс"  та ТОВ "Азбука життя" є чоловіком та дружиною, а відтак у розумінні статті 1 КУзПБ заінтересованими особами. Вказане свідчить про наявність підстав для покладення на заявника кредиторських вимог ТОВ "Азбука життя" обов`язку підвищеного стандарту доказування обґрунтованості грошових вимог задля забезпечення перевірки законності правових підстав їх виникнення, характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. Банком заявлено клопотання про витребування від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного мі жрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформації щодо наявності зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також витребування засвідчених копій документів, що підтверджують реєстрацію шлюбу між вказаними особами;
- ініціювання ТОВ "Азбука життя" відкриття провадження про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс" пов`язане з терміновою необхідністю введення мораторію на задоволення вимог кредиторів Боржника, у зв`язку з тим, що 14.12.2022 Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №420/16532/22, залишене без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023, відповідно до якого задоволено адміністративний позов Банку про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. від 08.10.2018 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 2778 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "Чорноморочка Плюс" в інтересах AT "Ощадбанк" та зобов`язано відновити дане виконавче провадження, про що винести відповідну постанову. Тож після відновлення виконавчого провадження НОМЕР_1 на предмет іпотеки мало бути звернено стягнення в інтересах Банку, у зв`язку з чим у ТОВ "Чорноморочка Плюс" виникла об`єктивна зацікавленість у відкритті відносно нього провадження у справі про банкрутство та, як наслідок, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, чим створено штучні перешкоди у реалізації права AT "Ощадбанк" на звернення стягнення на майно Боржника з метою задоволення своїх кредиторських вимог;
- з моменту ухвалення Господарським судом Одеської області рішення у справі №916/1771/16 від 29.07.2016 минуло вже 7 років, впродовж яких Боржник цілком об`єктивно міг у повному обсязі виконати вимоги даного судового рішення. При цьому відповідно до інформації отриманої з Автоматизованої системи виконавчого провадження, відсутні виконавчі провадження з примусового виконання цього рішення або будь-які інші виконавчі провадження, у яких стягувачем є ТОВ "Азбука життя", а боржником ТОВ "Чорноморочка Плюс".
Відхиляючи наведені доводи Банку апеляційний суд в оскаржуваній постанові обмежився виключно тим, що: (1) докази, які просить витребувати скаржник, а саме інформація щодо наявності зареєстрованого шлюбу між певними особами, не входять до предмету доказування по даній справі та не входить до переліку документів, які мають бути надані ініціюючим кредитором при звернення з заявою про порушення справи про банкрутуво, та відповідно перевірені та оцінені судом першої інстанції під час підготовчого засідання; (2) доводи апелянта з приводу того, що дії ініціюючого Кредитора та Боржника направлені на створення штучних перешкод у реалізації права AT "Ощадбанк" на звернення стягнення на майно Боржника не підтверджуються наявними матеріалами справи. Банк не позбавляється права на задоволення власних вимог за рахунок реалізації заставного майна боржника. До того ж, AT "Ощадбанк" не навело обґрунтованих підстав, які заважали реалізувати Банку своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки до порушення провадження у справі про банкрутство, враховуючи те, що за умовами договору кредитної лінії, на виконання якого й був укладений іпотечний договір, кредит було надано до 29.12.2016.
Верховний Суд не погоджується з такими висновками апеляційного господарського суду та вважає, що у випадку наявності у суду обґрунтованих сумнівів у добросовісному користуванні своїми правами ініціюючим кредитором та боржником, а також у разі підтвердження відповідними доказами факту зловживання такими правами з метою уникнення майнової відповідальності боржника чи створення перешкод для задоволення обґрунтованих та документально підтверджених вимог інших кредиторів (частіше за все забезпечених кредиторів - банків), правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що у цьому винятковому (що залежить від обставин цієї справи) випадку, з метою здійснення судового контролю у справі про банкрутство зважаючи на принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів (оскільки відкриття провадження у справі про банкрутство створює передбачені статтями 40, 41, 44 КУзПБ правові наслідки не тільки для боржника, а й для третіх осіб, зокрема, інших його кредиторів) господарському суду необхідно було врахувати обставини того, що зобов`язання щодо оплати товару за Договором купівлі-продажу виникло у 2015 році (протягом 6 місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі товару від 08.08.2014), судове рішення про стягнення заборгованості за цим Договором датоване 29.07.2016, а з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника Кредитор звернувся лише у лютому 2023 року - зі спливом 7 років після вирішення спору в судовому порядку (тобто з пропуском визначеного частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" строку, можливого для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), при цьому не надавши господарському суду жодних пояснень щодо вчинення дій задля примусового виконання судового рішення з метою захисту свого порушеного права.
За вказаних обставин, місцевий господарський суд в ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку частини першої статті 35 КУзПБ не позбавлений був можливості зобов`язати заявника (ТОВ "Азбука життя") та Боржника (ТОВ "Чорноморочка Плюс") надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Колегія суддів бере до уваги об`єктивну неможливість подання Банком до суду першої інстанції відзиву на заяву Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника з огляду на необізнаність з такою заявою, однак вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи Банку не були очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду апеляційної інстанції їх повного дослідження та надання їм належної правової оцінки.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України"). 
Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").
Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").
У рішенні ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.
У рішеннях ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження.
Втім, у порушення процесуальних норм та наведеної практики судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки вищезазначеним доводам Банку, обґрунтовано викладених у поданій апеляційній скарзі. 
З огляду на вищезазначене у сукупності, касаційний суд дійшов висновку, що оцінюючи обґрунтованість вимог ТОВ "Азбука життя" до ТОВ "Чорноморочка Плюс" суд першої інстанції допустив формальний підхід та не здійснив детальну перевірку із дослідженням первинних документів підстав виникнення грошових вимог Кредитора до Боржника, їх характеру, розміру, структури та моменту виникнення, а також не відобразив зазначені обставини в оскаржуваній ухвалі.
У свою чергу, апеляційний суд не надав мотивованої правової оцінки кожному вагомому аргументу Банку (що наведено вище), не здійснив належним чином дослідження обставин справи та оцінки доказів (зокрема щодо наявності первинних документів, правильності нарахування 3% річних та інфляційні втрат).
Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржувані судові рішення у цій справі таким вимогам не відповідають, оскільки судами попередніх інстанцій допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Чорноморочка Плюс".
Відтак висновки судів про доведеність та обґрунтованість заявлених грошових вимог Кредитора та наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника в цілому є передчасними.
З огляду на обмеження, визначені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно усунути допущені судами процесуальні порушення, оскільки оцінка доказів та достовірне з`ясування усіх фактичних обставин виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених вказаною статтею процесуального закону.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржника, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
За змістом частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.
Зважаючи на допущене судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права щодо неповного дослідження зазначених вище обставин та доказів у справі, а також ураховуючи обґрунтованість заявлених скаржниками підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з направленням матеріалів цієї справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, за результатом чого дати належну правову оцінку доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу, і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Розподіл судових витрат
Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для нового розгляду до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі №    916/735/23 скасувати.

3. Справу № 916/735/23 передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                      К.М. Огороднік Судді                                                                                                    В.В. Білоус 
                                                                                                    В.Г. Пєсков