УХВАЛА

06 жовтня 2023 року 
м. Київ
cправа №  921/481/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Інвест-Родина"

на рішення Господарського суду Тернопільської області
(суддя - Гирила І.М.)
від 19.04.2023
та постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Скрипчук О.С., судді - Матущак О.І., Плотніцький Б.Д.)
від 08.08.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"
до Приватного підприємства "Інвест-Родина"
про стягнення заборгованості в сумі 1 256 579,97 грн,

ВСТАНОВИВ: 

1.          У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (надалі - позивач, Товариство) звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Інвест-Родина" (надалі - відповідач, Підприємство) про стягнення 479 415, 92 грн суми основного боргу, 267 929, 67 грн пені, 32 119, 65 грн 3% річних, 443 555, 62 грн інфляційних втрат та 33 559, 11 грн 7% штрафу.

2.          Позов обґрунтований    неналежним виконанням відповідачем умов Договору постачання природного газу № К-46/2020 від 29.04.2020, зокрема в частині оплати вартості поставленого позивачем природного газу. За неналежне виконання умов договору позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції.

3.          Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач подав заяву, в якій зазначив, що вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 479 415, 92 грн не підтримує, у зв`язку із їх сплатою після пред`явлення позову, що підтверджується платіжним дорученням № 1958 від 02.12.2022 на суму 479 415, 92 грн.

4.          Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.04.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду, позов задоволено частково, стягнуто з   Підприємства на користь Товариства 97 552,22 грн пені, 88 284,06 грн інфляційних нарахувань, 8 469,95 грн 3% річних, 33 559,11 грн штрафу та 10 609,22 грн в повернення сплаченого судового збору. Закрив провадження у справі в частині стягнення 479 415,92 грн основного боргу за відсутністю предмета спору.

5.          Суд першої інстанції дійшов висновків, з якими погодився суд апеляційної інстанції, що:
-          згідно з платіжним дорученням № 1958 від 02.12.2022 після пред`явлення позову відповідач оплатив суму основної заборгованості в розмірі 479 415, 92 грн, тому в цій частині провадження у справі слід закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України;
-          предметом судового розгляду у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 267 929, 67 грн пені, 32 119, 65 грн 3% річних 443 555, 62 грн інфляційних втрат та 33 559, 11 грн 7% штрафу;
-          здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, документально обґрунтованим та арифметично правильним є стягнення з відповідача 97 552,22 грн пені, 88 284,06 грн інфляційних нарахувань, 8 469,95 грн 3% річних, 33 559,11 грн штрафу;
-          пеня в сумі 170 377, 45 грн, 3% річних в сумі 23 649, 70 грн та інфляція в сумі 355 271, 56 грн нараховані позивачем та заявлені до стягнення безпідставно;
-          підстави для застосування приписів статей 233 ГК України та 551 ЦК України щодо зменшення розміру штрафних санкцій, з урахуванням конкретних обставин справи, відсутні;
-          висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №921/481/22 та у справі № 902/417/18 не є подібними, так як різними є встановлені судами фактичні обставини справ, що сформували зміст спірних правовідносин та вплинули на їх правове регулювання;
-          відповідно до статті 129 ГПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 10 609, 22 грн покладено на  відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.          12.09.2023 Підприємство подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати в частині задоволених позовних вимог та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

7.          20.09.2023 Підприємство подало до Верховного Суду доповнення до касаційної скарги.

8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9.          Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10.          У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження судових рішень випадки, передбачені пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України, з зазначенням процесуальним порушенням, передбаченим пунктами 3, 4 частини третьої статті 310 цього Кодексу.

11.          Натомість у касаційній скарзі скаржник посилається на необґрунтованість розрахунку заявлених до стягнення сум та порушення судом норм статей 13, 236 ГПК України, оскільки суд самостійно виконав розрахунок не відобразивши його у рішенні.  Зазначає, що суд не врахував пункт 43 постанови Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17. 

12.          Також скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України, оскільки вважає, що рішенням стягнуто 227 865,34 грн, тому сума судового збору повинна становити 3 417, 98 грн (1,5% від задоволеної суми), а не 10 609,22 грн, як зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

13.          Однак в цих частинах касаційна скарга не містить зазначення передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав) касаційного оскарження.

14.          Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

15.          Також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

16.          Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

17.          Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

18.          Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

19.          Відповідно до вимог касаційної скарги (оскарження в частині стягнення 97 552,22 грн пені, 88 284,06 грн інфляційних нарахувань, 8 469,95 грн 3% річних, 33 559,11 грн штрафу) заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 6 835,96 грн (1,5% від 227 865,34 грн * 200%).

20.          До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

21.          Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

22.          Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

23.          Враховуючи, що касаційна скарга містить недоліки, Суд вважає за необхідне залишити її без руху, а тому заявлене клопотання у цій справі розглядатиметься після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1.          Касаційну скаргу Приватного підприємства "Інвест-Родина" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.04.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 у справі № 921/481/22 залишити без руху.

2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: 
- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 10-12 цієї ухвали;
- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 6 835,96 грн.

3.          Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

4.          Роз`яснити представнику скаржника - адвокату Осіву П.В. обов`язок реєструвати офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України. Відповідно до частини восьмої зазначеної статті особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          І. Кондратова