УХВАЛА

30 жовтня 2023 року 
м. Київ
cправа №  916/905/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хлівненка Ігоря Миколайовича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
(головуючий - Савицький Я.Ф., судді - Колоколов С.І., Разюк Г.П.)
від 20.09.2023
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання"
до Фізичної особи-підприємця Хлівненка Ігоря Миколайовича
про стягнення 559 120,86 грн, 
ВСТАНОВИВ: 
1.          У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Хлівненка Ігоря Миколайовича (далі - відповідач), в якому просило стягнути з останнього 559 120,86 грн, з яких: 384 822,79 грн основної заборгованості, 70 955,00 грн пені, 11 006,99 грн - 3% річних та 92 336,08 грн інфляційних втрат.
2.          Позов обґрунтований порушенням відповідачем зобов`язань за Договором від 23.02.2022 № 007390(2022) щодо постачання природного газу в частині оплати за отриманий природний газ у визначений договором строк.
3.          Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.05.2023 провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.
4.          Суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між сторонами на підставі договору, який укладений позивачем саме з фізичною особою Хлівненко І.М., при цьому, наявність у нього статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації ФОП він виступає як підприємець у всіх своїх правовідносинах, таким чином справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а підсудна судам цивільної юрисдикції.
5.          20.09.2023 Південно-західний апеляційного господарського суду ухвалив постанову, якою ухвалу суду першої інстанції скасував, а справу направив до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
6.          Суд апеляційної інстанції, врахувавши наявність у відповідача зареєстрованої можливості здійснювати підприємницьку діяльність стосовно здачі в оренду об`єкта (суб`єктний склад), на газопостачання якого укладений договір, дійшов висновку, що договір укладався між сторонами щодо газопостачання для об`єкту житлової нерухомості, в якому здійснюється підприємницька діяльність відповідача, а не для побутових потреб останнього, тому даний спір має вирішуватися судами за правилами ГПК України.
7.          05.10.2023  відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та провадження у справі закрити.
8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, який визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
9.          Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.
10.          Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
11.          Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
12.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.
13.          Отже, за подання цієї касаційної скарги судовий збір повинен був сплачений у розмірі 2 684,00 грн.
14.          До касаційної скарги скаржник не додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому заявнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду оригінал відповідного платіжного доручення. 
15.          Також пунктом 6 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.
16.          В свою чергу, з огляду на те, що суд, як державний орган, відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями статті 308 ГПК України.
17.          Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
18.          При постановленні судового рішення суд касаційної інстанції застосовує повноваження, передбачені статтею 308 ГПК України, виходячи саме з прохальної частини касаційної скарги, у зв`язку з чим застосування повноважень суду безпосередньо залежить від того, які з них просить заявник касаційної скарги застосувати за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.
19.          Так, скаржник просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023, проте у прохальній частині касаційної скарги не зазначає щодо ухвали суду першої інстанції.
20.          Зважаючи на зазначене, скаржнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, враховуючи статтю 308 ГПК України.
21.          Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
22.          Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 291, 308, пункту 6 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд,
У Х В А Л И В:
1.          Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хлівненка Ігоря Миколайовича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 916/905/23 залишити без руху.
2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: 
-          надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн;
-          уточнити вимоги касаційної скарги та повноваження, які суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення.
3.          Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.
4.          Повідомити учасникам справи та їх представникам, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-IX щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС). Відповідно до статей 6, 42, 170, 242  ГПК України: 
-          адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;
-          касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;
-          особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє її права на подання документів до суду в паперовій формі;
-          особа, яка подала касаційну скаргу в електронній формі, заяви по суті справи, клопотання має подавати до суду виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;
-          учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно в  ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;
-          Кодексом встановлені процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                           І. Кондратова