ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №   924/878/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

за участю  секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача -  не з`явився,
відповідача -  Доценко О.О. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні 
заяву акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 
про ухвалення додаткового рішення, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у касаційній інстанції по справі №924/878/22,
за касаційною скаргою Розсошанської сільської ради,
на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.04.2023 та
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023
за позовом Розсошанської сільської ради
до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"
про: визнання протиправним та скасування рішення; визнання протиправною дії, щодо припинення постачання газу на об`єкт.

ВСТАНОВИВ:

1.1.          Розсошанська сільська рада (далі - Сільрада, позивач) звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (далі - Товариство, АТ "Хмельницькгаз", відповідач) [з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 09.03.2023] про: визнання протиправним та скасування рішення АТ "Хмельницькгаз" від 23.12.2021, оформленого протоколом від 23.12.2021 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРМ) про задоволення Акта про порушення від 23.11.2021 №000016 та затвердження акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 23.05.2021 по 22.11.2021, визнання протиправними дій АТ "Хмельницькгаз" щодо припинення Сільраді з 29.04.2021 постачання газу на об`єкт - Михайлівська ЗОШ І-ІІІ ступенів, що знаходиться за адресою: с. Михайлівка, вул.Центральна,11 (лічильник №00324578, №00255555, №00255575).

1.2.          Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.04.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

1.3.          Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду   від 12.10.2023 касаційну скаргу Сільради залишено без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 25.04.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023  зі справи №924/878/22 - без змін.

1.4.          До ухвалення постанови судом касаційної інстанції, а саме у відзиві на  касаційну скаргу АТ "Хмельницькгаз" було наведено орієнтовний розрахунок розміру витрат на правничу допомогу (20 000,00 грн) та заявлено про розподіл судових витрат, понесених ним у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

1.5.          До Верховного Суду надійшла заява 17.10.2023 (надіслана засобами поштового зв`язку 15.08.2023) про ухвалення додаткового рішення з відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 20  000,0 грн за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

1.6.          На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: 1) копію договору про надання правової допомоги від 14.06.2022  №14062022-1ХМ (далі - Договір), укладеним між АТ "Хмельницькгаз"  (Клієнт) та Адвокатським бюро "Олександри Доценко" в особі керуючого Доценко Олександри  Олександрівни (Адвокат); 2) копію додаткової угоди від 22.08.2023 №24 до Договору; 3) копію звіту від 13.10.2023 про надані послуги за Договором; 5) копію Статуту Адвокатського бюро "Олександри Доценко"; 6) копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг0 до Договору від 13.10.2023 №1; риймання робіт (надання послуг) від 05.10.2023 №01-05/10/23; 6) докази надіслання заяви з додатками іншій стороні. 

1.7.          Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2023: зупинено касаційне провадження у справі №924/878/22 за заявою АТ "Хмельницькгаз" про ухвалення додаткового рішення, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у касаційній інстанції по справі №924/878/22 до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 914/2355/21; запропоновано учасникам справи подати свої пояснення, доводи, міркування на відповідну заяву.

1.8.          Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2023: поновлено касаційне провадження у справі №924/878/22 за заявою АТ "Хмельницькгаз" про ухвалення додаткового рішення, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у касаційній інстанції й призначено її до розгляду в засіданні Касаційного господарського суду на 30.11.2023

1.9.          Голова Сільради Дячок Василь Володимирович (далі - Дячок В.В.), діючий в інтересах позивача в порядку самопредставництва, направив 24.11.2023 на електронну адресу Верховного Суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/878/22, а також клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом.

1.10.          Оскільки голова Сільради Дячок В.В., діючий в порядку самопредставництва, звернувся із вказаними клопотанням та запереченням у  непередбачений ГПК України спосіб (в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" та/або в паперовій формі), а також не зазначив будь-яких відомостей щодо наявності у Сільради електронного кабінету, Суд залишає без розгляду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/878/22 та клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, як такі, що подані без додержання вимог статті 170 ГПК України.

1.11.          Водночас оскільки заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/878/22 та клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу зареєстровані через відділ діловодства Суду, Суд долучає заперечення та клопотання до матеріалів у справи без урахування викладених у них доводів при прийнятті рішення у розгляді заяви відповідача.

1.12.          Розглянувши заяву АТ "Хмельницькгаз" про стягнення з Сільради судових  витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі №924/878/22, а також дослідивши матеріали цієї справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення зазначеної заяви з огляду на таке.

1.13.          За змістом положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

1.14.          На обґрунтування поданої заяви позивач посилається на положення статей 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI).

1.15.          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

1.16.          Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

1.17.          Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

1.18.          Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

1.19.          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

1.20.          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

1.21.          Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

1.22.          У той же час Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

1.23.          Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

1.24.          При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

1.25.          У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

1.26.          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії» та "Єчюс проти Литви").

1.27.          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

1.28.          Тобто, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

1.29.          Верховний Суд виходить з того, що заявник у відповідності до положень статей 126,129 ГПК України у своїй заяві від 29.08.2023 на підтвердження розміру понесених судових витрат зазначає, що:
-          14.06.2022 між АТ "Хмельницькгаз" та Адвокатським бюро "Олександри Доценко" було укладено договір про надання правової допомоги №14062022-1 ХМ (далі - Договір);
-          За умовами пунктів 4.1 - 4.4 Догововору сторони погодили, що на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта, інші істотні обставини. За правову допомогу, передбачену в пункті 1.1 Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, який визначається додатковою угодою до даного Договору по кожній судовій справі, який є його невід`ємною частиною. Сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката та строк його оплати визначається сторонами за домовленістю, з урахуванням викладеного у п.4.1 цього Договору. Приймання послуг, наданих на виконання даного договору здійснюється шляхом складання Сторонами актів приймання-передачі наданих послуг. Акт наданих послуг повинен містити перелік наданих Адвокатом послуг, що виконані Адвокатом на користь Клієнта;
-          22.08.2023 між АТ "Хмельницькгаз" та Адвокатським бюро "Олександри Доценко"  укладено додаткову угоду №24 за умовами якої сторони погодили, що вартість послуг, що надаються Адвокатським бюро "Олександри Доценко" за правничу допомогу щодо підготовки усіх необхідних процесуальних заяв та здійснення представництва інтересів Клієнта під час розгляду касаційної скарги в Касаційному господарському суді на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.04.2023 та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 року у справі №924/878/22 (за Сільради до АТ "Хмельницькгаз" про визнання протиправним та скасування рішення АТ "Хмельницькгаз"  від 23.12.2021, оформленого протоколом від 23.11.2021 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС про задоволення акта про порушення №000016 та затвердження акта-розрахунку необлікованого об`єму природного газу і його вартості за період з 25.05.2021 по 22.11.2021);

- загальна вартість послуг, що надаються Адвокатом за умовами даної додаткової угоди складає 20  000,00 грн (пункт 3 додаткової угоди №24 до Договору);
- приймання послуг, наданих на виконання даної додаткової угоди здійснюється шляхом складання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, порядок складання яких визначено в пунктах 4.1, 4.5, 4.6 Договору;
- відповідно до звіту про надані послуги за Договором від 13.10.2023 виконавцем (Адвокатом) надано послуги з правничої допомоги замовника (Клієнта) під час розгляду судової справи №924/878/22 в суді касаційній інстанції в такому обсязі: ознайомлення з касаційною скаргою та матеріалами, переданими АТ "Хмельницькгаз" для підготовки відзиву на касаційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області у справі №924/878/22 та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 (3 год.); підготовка відзиву на касаційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області та на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі №924/878/22 (8 год.); підготовка клопотання про поновлення строків на подання відзиву на касаційну скаргу у справі №924/878/22 (0,5 год.); ознайомлення з практикою Верховного суду в аналогічних правовідносинах, зокрема у справах №916/1887/17, №904/5668/16, №909/595/18, та інші (0,5 год.); участь в судовому засіданні Касаційного господарського суду 28.09.2023 у режимі відеоконференції у справі №924/878/22 (1 год.); участь в судовому засіданні Касаційного господарського суду у справі №924/878/22 , яке відбулось 12.10.2023, з урахуванням часу витраченого на дорогу до суду (7 год.).
- згідно з актом приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 13.10.2023 №1  Адвокатське бюро "Олександри Доценко" надало АТ "Хмельницькгаз" професійну правничу допомогу за Договором, розмір оплати за яку складає 20  000,00 грн; перелік правничої допомоги, що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання вказана у звіті про надані послуги за Договором та додаткової угоди №24; Замовник підтверджує, що вказана у звіті правнича допомога, надана Адвокатом у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень щодо об`єму та якості надання правничої допомоги Замовник до Адвоката не має; даний акт є невід`ємною частиною Договору.

1.30.          Відтак, згідно з доводами заяви загальний розмір, понесених відповідачем витрат на правничу допомогу є 20 000,00 грн.

1.31.          Вивчивши надані АТ "Хмельницькгаз" в обґрунтування адвокатських витрат документи щодо відшкодування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу Верховний Суд зазначає таке.

1.32.          Як вже було зазначено вище, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Такий же правовий висновок викладено і в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Тому в цій частині доводи відповідача, які викладені у запереченнях відхиляються як необґрунтовані.

1.33.          Під час розгляду справи у порядку господарського судочинства, враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування у справі з огляду на приписи статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

1.34.          У постанові від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 Верховний Суд викладав такий правовий висновок: "Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні".

1.35.          У цьому випадку Верховний Суд відзначає, що адвокат Доценко О.О.  приймала участь у судових засіданнях Верховного Суду, зокрема:  28.09.2023  в режимі відеоконференції, попередньо подавши через систему "Електронний суд" відповідну заяву, яку Суд ухвалою від 22.09.2023 задовольнив, відповідно до протоколу судового засідання судове тривало 20 хв, 12.10.2023 відповідно до протоколу судового засідання судове тривало 15 хв.

1.36.          Суд також у контексті оцінки доказів, поданих позивачем на обґрунтування заяви зауважує також, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 наведені такі висновки:
"…учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права".
"…У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".

1.37.          Згідно з матеріалами справи деталізація (опис) наданих/виконаних Адвокатом  робіт/послуг у Верховному Суді щодо захисту прав та інтересів Клієнта, як відповідача у справі №924/878/22 визначена у звіті про надані послуги за Договором та додаткової угоди №24.

1.38.          Також Суд враховує, що  13.10.2023 між Клієнтом та Адвокатським бюро "Олександри Доценко" підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 13.10.2023 за №1 на суму 20 000,00 грн.

1.39.          Отже АТ "Хмельницькгаз", згідно з вимогами статті 74 ГПК України, було надано докази в обґрунтування понесених витрат.

1.40.          Водночас згідно з приписами частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої зазначеної статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

1.41.          Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (такий висновок викладено в пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

1.42.          Таким чином, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

1.43.          Як вже було зазначено вище, 24.11.2023 від Сільради на електронну адресу Суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/878/22 та клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які Судом залишено без розгляду, як такі, що подані без додержання вимог статті 170 ГПК України.

1.44.          Таким чином Верховний Суд констатує, що Сільрада не скористалась своїм правом надання клопотання про зменшення заявлених відповідачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката в суді касаційної інстанції.

1.45.          При цьому за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

1.46.          З огляду на подані АТ "Хмельницькгаз" докази на обґрунтування розміру заявлених до розподілу витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи №924/878/22, колегія суддів відзначає, що у розумінні положень статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту та може бути визначений у фіксованому розмірі або погодинною ставкою.

1.47.          У пунктах 127, 129, 130, 133-135  постанови Великої Палати Верховного Суду     від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено таке:
"127. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19)…
129. Частинами першою та другою статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
130. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
134. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18".

1.48.          Суд також враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду                       від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 наведено такі висновки: 
"… У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".
"Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".
"У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

1.49.          Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

1.50.          Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі   №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

1.51.          Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

1.52.          У справі, що розглядається, Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних; їх обсягом та значенням справи для сторони), дійшов висновку не присуджувати відповідачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення.

1.53.          Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду  від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).

1.54.          З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, Суд враховує, що під час розгляду даної справи в судах попередніх інстанцій позиція відповідача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським бюро. 

1.55.          Разом з тим, правова позиція позивача вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається, що свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат у цій частині, оскільки розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні з виконаною роботою в суді касаційної інстанції (20 00,00 грн).

1.56.          За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених                         АТ "Хмельницькгаз" на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, Суд дійшов висновку про необхідність покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у суді касаційної інстанції, у розмірі 5  000,00 (п`ять тисяч) грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 244  Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Заяву акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2.          Стягнути з Розсошанської сільської ради 5 000 (п`ять тисяч) грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи №924/878/22.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    І. Колос