ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/6685/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" - не з`явився,
Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П. Корольова - Скаржинський М.В.,
Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" - Шевченко Б.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз"
на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 (суддя  Босий В.П.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 (колегія суддів: Шапран В.В., Андрієнко    В.В., Буравльов    С.І.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" (далі - ТОВ "Меридіан Союз")
до Відкритого акціонерного товариства "Меридіан" ім. С.П. Корольова (далі - ВАТ  "Меридіан" ім. С.П. Корольова)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного концерну "Укроборонпром" (далі - ДК "Укроборонпром") (правонаступник - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" (далі - АТ "Українська оборонна промисловість"))
про визнання недійсними рішень наглядової ради.
СУТЬ СПОРУ
1.          Держава Україна в особі ДП "Укроборонпром" та ТОВ "Меридіан Союз" є акціонерами ВАТ  "Меридіан" ім. С.П. Корольова з частками у статутному капіталі в розмірі 50,0001% та 40,0753% відповідно.
2.          У 2010 році загальними зборами ВАТ  "Меридіан" ім. С.П. Корольова була  обрана наглядова рада, після цього вона не переобиралася, відтак  до її складу не входять незалежні директори, як того вимагає закон.
3.          ТОВ "Меридіан Союз" звернулося з позовом про визнання недійсним рішень наглядової ради ВАТ  "Меридіан" ім. С.П. Корольова про прийняття до відома звіту правління про результати фінансово-господарської діяльності та виконання фінансового плану за IV квартал 2020 року та преміювання голови правління, про подання на затвердження загальними зборами акціонерів звітів правління та наглядової ради товариства за 2020 рік. Позивач обґрунтовував свої вимоги неповідомленням його про засідання наглядової ради, ухваленням рішення про скликання засідання наглядової ради неповноважною особою, відсутністю кворуму та неправомочністю складу наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, сформованого з порушенням норм статей 1, 53 Закону "Про акціонерні товариства", ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності" (відсутність у складі незалежних директорів), прийняттям рішень з питань порядку денного за відсутності належних повноважень та з порушенням статей 56-56-3 Закону "Про акціонерні товариства", порушенням законодавства та статутних документів при підготовці та проведенні засідання наглядової ради.
4.          Суд першої інстанції рішенням, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду, позов задовольнив. Верховний Суд скасував ці рішення та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
5.          Верховний Суд вказав на необхідність встановити в чому полягає порушення права або законного інтересу позивача, можливість захисту або відновлення цього права, наслідки визнання недійсними рішень для відповідача як підприємства оборонно-промислового комплексу, а також наявність/відсутність фактів, що свідчать про блокування позивачем внесення змін до статуту відповідача для приведення його у відповідність до вимог Закону, суперечливу поведінку позивача як члена наглядової ради.
6.          Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив рішення без змін. ТОВ "Меридіан Союз" звернулося з касаційною скаргою.
7.          Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:
-          чи може бути визнано недійсним будь-яке рішення наглядової ради, ухвалене за відсутності у її складі незалежних директорів, якщо їх наявність вимагається відповідно до закону, і чи порушує таке рішення права акціонера товариства.
8.          Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9.          ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова є юридичною особою, створеною за законодавством України (ідентифікаційний код 14312973); дата державної реєстрації - 11.08.1992.
10.          Часткою у статутному капіталі в розмірі 50,0001% володіє держава в особі ДК "Укроборонпром", що здійснює управління акціями.
11.          ТОВ "Меридіан Союз" є акціонером ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова з часткою у статутному капіталі в розмірі 40,0753%.
12.          18.04.2006 загальні збори ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова затвердили Положення про наглядову раду товариства, відповідно до умов якого:
-          наглядова рада складається з 7 осіб. До складу наглядової ради входять голова, заступник голови, секретар та члени наглядової ради (п.4.1);
-          засідання наглядової ради у формі спільної присутності вважається правомочним, якщо у ньому бере участь не менше 2/3 від загальної кількості її членів (п.8.11).
13.          23.03.2009 загальні збори відповідача затвердили Статут товариства, яким передбачено:
-          одним із основних видів діяльності товариства є виробництво радіовимірювальної, медичної, аудіо, дозиметричної та радіометричної техніки, приладів для вимірювання енергоносіїв, що споживаються, товарів народного вжитку, виробів механообробки та інструменту, системи зв`язку, обладнання для атомних електростанцій, спецвиробів для Міноборони, МВД, СБУ та НКАУ (п.3.2);
-          до компетенції загальних зборів належить, зокрема, обрання та відкликання членів наглядової ради. Наглядова рада обирається загальними зборами з числа акціонерів в кількості 7 осіб строком на 3 роки (пункти 7.3, 7.16);
-          організаційною формою роботи наглядової ради є чергові та позачергові засідання. Засідання наглядової ради проводяться за необхідності, але не менше одного разу на три місяці. Засідання наглядової ради вважається правомочним, якщо в ньому бере участь не менше 2/3 від загальної кількості її членів. Порядок скликання та проведення чергових та позачергових засідань наглядової ради регулюється положенням про наглядову раду (п.7.18).
14.          26.03.2010 загальні збори акціонерів ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова ухвалили рішення, затверджені протоколом №12, зокрема, про обрання голови та членів наглядової ради товариства у кількості 7 осіб, включаючи 4 представники держави.
15.          ТОВ "Меридіан Союз" входить до складу наглядової ради відповідача та має 2 представники.
16.          26.03.2021 відбулося засідання наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, на якому були присутні голова наглядової ради ОСОБА_1 та члени наглядової ради ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Представники ТОВ "Меридіан Союз" були відсутні.
17.          До порядку денного засідання наглядової ради від 26.03.2021 було включено такі питання:
1)          звіт правління ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова про результати фінансово-господарської діяльності за IV квартал 2020 року;
2)          звіт правління ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова за 2020 рік та річний звіт (річна фінансова звітність);
3)          звіт наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова за 2020 рік.
18.          На засіданні наглядової ради відповідача 26.03.2021 прийнято рішення, оформлені протокол №90, а саме:
1)          з першого питання порядку денного одноголосно ухвалено рішення прийняти до відома звіт правління про результати фінансово-господарської діяльності товариства та виконання фінансового плану за IV квартал 2020 року та відповідно до п.3.2 контракту, укладеного з головою правління, преміювати його за підсумками роботи товариства у IV кварталі 2020 року в сумі 153 078,00 грн;
2)          з другого питання порядку денного одноголосно ухвалено рішення подати на затвердження загальними зборами акціонерів звіт правління товариства за 2020 рік;
3)          з третього питання порядку денного одноголосно ухвалено рішення подати на затвердження загальними зборами акціонерів звіт наглядової ради товариства за 2020 рік.
19.          В подальшому вказані рішення були скасовані рішенням наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 22.04.2021, оформленим протокол №92.
20.          29.04.2021 загальні збори акціонерів відповідача рішенням, оформленим протоколом №18 затвердили як звіт правління товариства за 2019 та 2020 роки, так і звіт наглядової ради за вказані періоди.
21.          В матеріалах справи наявні копії протоколів загальних зборів ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 19.04.2006 №8, від 24.03.2007 №9, від 14.03.2008№10, від 23.03.2009 №11, від 26.03.2010№12, від 30.04.2015 №13, від 31.03.2017 №14, від 04.05.2018 №15, від 24.04.2019 №17, протоколу річних загальних зборів від 29.04.2021 №18, зі змісту яких вбачається факт голосування позивача "проти" та "утримався" з питань затвердження статуту в новій редакції, положення про наглядову раду відповідача та обрання членів наглядової ради товариства.
22.          05.03.2022 на загальних зборах ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова позивач голосував "проти" та "утримався" щодо 4 запропонованих редакцій статутних документів товариства, в тому числі, запропонованих самим позивачем (протокол №19).
Короткий зміст позовних вимог
23.          У квітні 2021 року ТОВ "Меридіан Союз" звернулося з позовом до ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова про визнання недійсними рішень наглядової ради, оформлених протоколом засідання наглядової ради від 26.03.2021 №90.
24.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що: 1) позивача не було повідомлено у встановленому порядку про засідання наглядової ради; 2) рішення про скликання засідання наглядової ради ухвалені неповноважною особою; 3) на засіданні не було кворуму, оскільки присутніми були 4 особи з 7, а склад наглядової ради не відповідав ст.53 Закону "Про акціонерні товариства"; 4) рішення з питань порядку денного були прийняті за відсутності належних повноважень та з порушенням стате          й 56-56-3 Закону "Про акціонерні товариства"; 5) оскаржуваними рішеннями порушено право позивача на участь в управлінні товариством; 6) при підготовці та проведенні засідання наглядової ради було порушено норми законодавства та статутних документів відповідача.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
25.          Господарський суд міста Києва рішенням від 19.08.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021, позов задовольнив.
26.          Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду (далі - Корпоративна палата) постановою від 15.06.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
27.          Верховний Суд дійшов таких висновків:
-          суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що статут та положення про наглядову раду ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, які регулюють питання складу та порядку формування наглядової ради товариства, не відповідають вимогам ч.4 ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" і, відповідно, склад наглядової ради на момент ухвалення оскаржуваних рішень був сформований не у відповідності до вимог закону (не включав незалежних директорів);
-          суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків, що відповідно до вимог закону наглядова рада мала обмежену компетенцію, тобто не мала права ухвалювати рішення, не пов`язані з питаннями щодо організації її переобрання, зокрема, й оскаржувані рішення від 26.03.2021, оформлені протоколом №90;
-          у випадку невідповідності положень статутних документів нормам Закону "Про акціонерні товариства", підлягають застосуванню саме норми відповідного закону, відтак, оскільки на засіданні наглядової ради були присутні 4 членів із 7, кворум був наявний;
-          під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не з`ясували: 1) чи мало місце голосування ТОВ "Меридіан Союз" (як власника більше 40% акцій відповідача) "проти" та "утримався" з питань затвердження статуту в новій редакції, положення про наглядову раду та обрання членів наглядової ради товариства; 2) чи мала місце системність таких дій позивача; 3) якими були об`єктивні причини такого голосування (зокрема, відсутність таких об`єктивних причин, ігнорування суттєвих зауважень/пропозицій ТОВ "Меридіан Союз" до порядку денного із зазначених питань, порушення прав цього акціонера на участь в управлінні товариством), 4) чи вплинуло таке голосування на неможливість ухвалення рішення про затвердження статуту і внутрішніх документів відповідача тощо;
-          суди не з`ясували, яким чином скасування одного із рішень наглядової ради відновить права та законні інтереси акціонера, зацікавленого у приведенні статуту товариства у відповідність до вимог закону, обранні наглядової ради за новою процедурою, включенні до її складу незалежних директорів, створення комітетів;
-          суди попередніх інстанцій не надали оцінки доводам та доказам відповідача про те, що оспорювані рішення не були реалізовані і були скасовані рішенням наглядової ради від 22.04.2021, оформленим протокол №92, тобто, оспорювані рішення станом на момент звернення з позовом не мали юридичної сили;
-          зазначаючи про наявність у акціонера права на оскарження рішення наглядової ради від 26.03.2021, суди попередніх інстанцій не встановили, в чому саме полягало порушення прав та/або законних інтересів позивача з урахуванням змісту ухваленого рішення та яким чином визнання недійсним вказаних рішень могло захистити (відновити) порушене право чи інтерес позивача.
28.          Надаючи вказівки суду першої інстанції під час нового розгляду справи, Верховний Суд наголосив на встановленні наступних обставин:
-          в чому полягає порушення права або законного інтересу позивача як акціонера та члена наглядової ради оспюрюваними рішеннями та можливість захисту або відновлення цього права шляхом визнання недійсними оскаржуваних рішень наглядової ради;
-          наслідки визнання недійсними рішень для ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова як підприємства оборонно-промислового комплексу України з урахуванням особливого періоду, запровадженого відповідно до Закону "Про оборону України";
-          наявність/відсутність фактів, що свідчать про блокування позивачем внесення змін до статуту для приведення його у відповідність до вимог Закону "Про акціонерні товариства";
-          наявність/відсутність фактів, що свідчать про суперечливу поведінку позивача як члена наглядової ради (участь у роботі наглядової ради, незважаючи на її стверджувану неправомочність та обмеженість компетенції, вибірковість оскарження рішень наглядової ради).
29.          Господарський суд міста Києва рішенням від 30.01.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023, у задоволенні позову відмовив.
30.          Рішення судів попередніх інстанцій обґрунтовані, зокрема, таким:
-          статут та положення про наглядову раду ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, які регулюють питання складу та порядку формування наглядової ради товариства, не відповідають вимогам ч.4 ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" і, відповідно, склад наглядової ради на момент ухвалення оспорюваного рішення був сформований не у відповідності до вимог закону, зокрема, не включав незалежних директорів;
-          в силу пріоритетного застосування положень закону над положеннями статуту відповідача, оскільки на засіданні наглядової ради були присутні 4 із 7 членів, кворум був наявний; вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у цій справі №910/6685/21 та у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №910/3882/21;
-          суд має враховувати належність товариства до підприємств оборонно-промислового комплексу і завдань, які покладені на підприємства цього комплексу в особливий період, включаючи період воєнного стану, неприпустимість блокування господарської діяльності таких товариств;
-          позивач як акціонер товариства стверджує про порушення порядку формування наглядової ради, що, на думку акціонера, є підставою для визнання незаконними будь-яких рішень цього органу, незалежно від їх змісту; такий підхід може суттєво дестабілізувати та заблокувати роботу товариства у випадку триваючого корпоративного конфлікту між двома акціонерами, він може призвести до непропорційного втручання суду у питання корпоративного управління та господарської діяльності товариства;
-          оспорювані рішення не були реалізовані та були скасовані рішенням наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 22.04.2021;
-          позивач не довів, яким саме чином спірні рішення, прийняті на засіданні, порушують його права як акціонера товариства та члена наглядової ради на участь в управлінні товариством; позивач не вказав, яким чином відновиться його становище, яке існувало до прийняття спірних рішень з указаних питань;
-          реалізуючи своє право на управління товариством, позивач неодноразово блокував можливість привести у відповідність статутні документи відповідача як того вимагає чинне законодавство України.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
31.          10.06.2023 ТОВ "Меридіан Союз" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
32.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.3 ч.2 ст.287 ГПК.
33.          Скаржник у касаційній скарзі вказує, зокрема, таке: 
1)          відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування у взаємозв`язку статей 13, 41, 116 Конституції України, статей 2, 25, 52, 53 Закону "Про акціонерні товариства", ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності" та статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) в аспекті того, що:
-          право акціонера на участь в управлінні товариством, в якому державі належить 50% + 1 акція, реалізується через діяльність наглядової ради, саме до складу якої включено більшість незалежних членів, що є складовою корпоративного права такого акціонера;
-          діяльність неправомочного складу наглядової ради, в тому числі прийняття таким неправомочним органом управління рішень, що стосуються справ товариства, порушує законні права акціонера, що виражені в правомірних очікуваннях на управління товариством у відповідності до вимог Закону "Про акціонерні товариства", Закону "Про управління об`єктами державної власності";
2)          відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" у співвідношенні зі ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності", в аспекті визначення обов`язкової кількості незалежних членів у складі наглядової ради товариства, в статутному капіталі якого більше 50% акцій належить державі;
3)          відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (доктрини "venire contra factum proprium" - "концепції заборони суперечливої поведінки").
34.          24.08.2023 надійшов відзив АТ "Українська оборонна промисловість" на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
35.          У відзиві, зокрема, зазначає:
-          у постанові від 15.06.2022 в цій справі Верховний Суд вказав, що сам лише факт перебування скаржника у складі учасників товариства є недостатнім, оскільки за такого підходу акціонер може оскаржити будь-яке рішення лише через наявність статусу акціонера;
-          з трьох оскаржуваних рішень перше було скасоване (підтверджується протоколом від 22.04.2022 №92), а щодо решти двох наглядова рада не ухвалила жодного рішення по суті, яке б мало остаточний характер та відповідні наслідки для самого товариства і його акціонерів;
-          скаржник посилається на скасовану постанову Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2012/21 та постанову Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №916/888/19, ухвалену у спорі з нерелевантним предметом спору (оскарження рішення загальних зборів акціонерного товариства), а також на висновок Інституту держави і права ім. Корецького, який не є висновком експерта в галузі права;
-          Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у цій справі вказав про наявність кворуму на засіданні наглядової ради;
-          Верховний Суд також вказав на те, що використання права голосу на власний розсуд щодо будь-яких питань на загальних зборах може бути визнано зловживанням та зазначив, що позивач зловживає своїми правами; Верховний Суд вказав на недопустимість зловживання своїми правами;
-          позивач голосує проти або утримався під час вирішення питань про затвердження нової редакції статуту товариства (системно, без будь-яких поважних причин); позивач голосує проти затвердження редакції статуту, яку він сам пропонував;
-          поведінка позивача є суперечливою, оскільки попри заяви про втрату повноважень на вирішення будь-яких питань, представники позивача брали участь в роботі наглядової ради;
-          Верховний Суд звернув увагу на особливий статус товариства, яке є підприємством оборонно-промислового комплексу;
-          скаржник домагається перегляду рішення з метою повторного розгляду справи і ухвалення нового рішення попри той факт, що його права не порушені; суди попередніх інстанцій виконали вказівки Верховного Суду під час нового розгляду справи.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
36.          Верховний Суд ухвалою від 09.08.2023 відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Меридіан Союз", призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.09.2023. 
37.          Верховний Суд ухвалою від 13.09.2023 задовольнив заяву АТ "Українська оборонна промисловість" про залучення правонаступника у справі №910/6685/21 та замінив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ДК "Укроборонпром" на правонаступника - АТ "Українська оборонна промисловість".
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої п.3 ч.2 ст.287 ГПК
(І) Щодо порушеного права акціонера
38.          ТОВ "Меридіан Союз" зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування у взаємозв`язку статей 13, 41, 116 Конституції України, статей 2, 25, 52, 53 Закону "Про акціонерні товариства", ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності" та статей 15, 16 ЦК в аспекті того, що право акціонера на участь в управлінні товариством, в якому державі належить 50% + 1 акція, реалізується через діяльність наглядової ради, до складу якої включено більшість незалежних членів, що є складовою корпоративного права акціонера; діяльність неправомочного складу наглядової ради, в тому числі прийняття нею рішень, що стосуються справ товариства, порушує законні права акціонера.
39.          Верховний Суд відхиляє цей довід скаржника виходячи з таких мотивів.
40.          Справи, у яких ТОВ "Меридіан Союз" зверталося з позовами про визнання недійсними низки рішень наглядової ради ВАТ "Меридіан" імені С.П. Корольова, посилаючись як на ключовий довід на відсутність в її складі незалежних директорів, неодноразово переглядалися Верховним Судом.
41.          У постанові від 15.06.2022 у справі №910/6685/21, мотивувальна частина якої містить окремий підрозділ "Щодо порушення права позивача", Корпоративна палата дійшла таких висновків:
129. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
130. Частина 1 ст.16 ЦК передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
131. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (п.5.6 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20). 
132. Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
133. Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами ст.16 ЦК, ст.20 ГК, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
134. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (п.119 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).
135. Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (п.120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).
136. У цій справі суди не з`ясували, яким чином скасування одного із рішень наглядової ради відновить права та законні інтереси акціонера, зацікавленого у приведенні статуту товариства в відповідність до вимог закону, обранні наглядової ради за новою процедурою, включенні до її складу незалежних директорів, створення комітетів. 
137. Водночас, вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого товариства і його інших учасників, тобто дотримуватися балансу інтересів учасників товариства і самого товариства, про що неодноразово зазначав Верховний Суд. 
138. У зв`язку з агресією з боку російської федерації відповідно до Закону "Про оборону України" з 2014 року в Україні триває особливий період, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово подовжувався та діє на даний час. В умовах особливого періоду та воєнного стану стабільне функціонування ДК "Укроборонпром" та товариств оборонно-промислового комплексу, пакетами акцій яких він керує, набуває особливого значення, оскільки цей концерн є стратегічним виробником озброєння та військової техніки в Україні. Захист приватних прав (корпоративних прав акціонерів), має забезпечуватися із дотриманням розумного балансу і врахуванням інтересів держави і всього українського народу щодо забезпечення обороноздатності України в умовах воєнної агресії з боку російської федерації. 
139. Тому важливо встановити не абстрактне, а конкретне порушене право чи інтерес акціонера для його співставлення з інтересами інших учасників та товариства, які можуть бути порушені визнанням недійсним ухваленого рішення. 
140. Враховуючи зазначене, Верховний Суд доходить висновку, що при розгляді позовних вимог про визнання недійсними рішень органів управління господарських товариств суд має враховувати належність товариства до підприємств оборонно-промислового комплексу і завдань, які покладені на підприємства цього комплексу в особливий період, включаючи період воєнного стану, запроваджений відповідно до Закону "Про оборону України", неприпустимість блокування господарської діяльності таких товариств. 
141. У цій справі позивач (акціонер товариства) стверджує про порушення порядку формування наглядової ради, що, на думку акціонера, є підставою для визнання незаконними будь-яких рішень цього органу, незалежно від їх змісту. Такий підхід може суттєво дестабілізувати та заблокувати роботу товариства у випадку триваючого корпоративного конфлікту між двома акціонерами, він може призвести до непропорційного втручання суду у питання корпоративного управління та господарської діяльності товариства. 
142. У постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №922/1671/16 та від 12.03.2019 у справі №904/9495/16 була викладена позиція, що визнання судом недійсними рішень загальних зборів повністю, захищаючи порушені корпоративні права одного учасника товариства, може зачіпати корпоративні права інших учасників, відповідно порушується баланс інтересів учасників товариства, що має наслідком непропорційність втручання у правовідносини сторін та фактично є втручанням суду у господарську діяльність товариства. Такі висновки Верховного Суду можна застосувати і до спорів про визнання недійсними рішень наглядової ради (з урахуванням різниці у обставинах справ). 
143. Однак суди попередніх інстанцій, вирішуючи корпоративний спір та визнаючи недійсним рішення наглядової ради, не оцінили усі докази у сукупності, не перевірили наявність у позивача порушеного суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано цей позов, а також не з`ясували, в чому полягає порушення його корпоративних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, а також, які саме негативні наслідки можуть настати для товариства, яке належить до оборонно-промислового комплексу, у зв`язку з визнанням рішення наглядової ради недійсним. 
144. З огляду на предмет та підстави позову суд був повинен встановити, які саме негативні наслідки для прав та законних інтересів позивача мають рішення наглядової ради, якими прийнято до відома звіт правління ВАТ "Меридіан" про результати фінансово-господарської діяльності товариства та виконання фінансового плану за IV квартал 2020 року, про преміювання директора товариства за підсумками роботи товариства у IV кварталі 2020 року, про подання на затвердження загальними зборами акціонерів ВАТ "Меридіан" звіт правління товариства за 2020 рік, про подання на затвердження загальними зборами акціонерів ВАТ "Меридіан" звіту наглядової ради товариства за 2020 рік. 
145. При цьому Верховний Суд звертає увагу, що, крім вирішення питання про преміювання директора ВАТ "Меридіан", наглядова рада відповідно до протоколу не ухвалила жодного рішення по суті, яке б мало остаточний характер та відповідні наслідки для самого товариства і його акціонерів. Натомість такі рішення стосуються попереднього схвалення звітів товариства (тобто документів, що містять відомості про результати його діяльності) та його органів, які в подальшому підлягають затвердженню загальними зборами, або прийняття відповідної інформації про діяльність органів товариства до відома.
146. Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки доводам та доказам відповідача про те, що оскаржувані рішення не були реалізовані і були скасовані рішенням наглядової ради ВАТ "Меридіан" (протокол засідання наглядової ради товариства від 22.04.2021 №92, т.1 а.с.171-175). Тобто зазначені рішення станом на момент звернення ТОВ "Меридіан Союз" до суду (25.04.2022) не мали юридичної сили, про що скаржник повідомив суд першої інстанції у відповідних поясненнях від 03.06.2021. 
147. Отже, зазначаючи про наявність у акціонера права на оскарження рішення наглядової ради від 26.03.2021 (протокол №90), суди попередніх інстанцій не встановили, в чому саме полягало порушення прав та / або законних інтересів ТОВ "Меридіан Союз" з урахуванням змісту ухваленого рішення та яким чином        визнання недійсним вказаних рішень могло захистити (відновити) порушене право чи інтерес позивача.
148. Якщо за результатами розгляду справи суд не встановить факт порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним рішенням органу управління акціонерного товариства, або встановить неефективність обраного позивачем способу захисту, то це буде достатньою та самостійною підставою для відмови у позові про визнання такого рішення недійсним.
42.          Після формування цих висновків Корпоративною палатою у справі №910/6685/21, Верховним Судом була сформована усталена та стабільна судова практика у цій категорії справ (у постановах Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/6682/21, від 27.07.2022 у справі №910/3882/21, від 28.07.2022 у справі №910/2607/21, від 29.11.2022 у справі №910/2608/21, від 29.11.2023 у справі №910/2606/21, від 18.10.2023 у справі №922/2013/21 продубльовано такий самий правовий висновок щодо порушеного права акціонера, який викладено у постанові від 15.06.2022 у справі №910/6685/21).
43.          У касаційній скарзі ТОВ "Меридіан  Союз", стверджуючи про відсутність висновку, по суті, доводить необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у зазначених вище постановах.
44.          Верховний Суд неодноразово зазначав, що     з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Велика Палата Верховного Суду повинна мати ґрунтовні підстави: її попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, від 05.12.2018 у справах №757/1660/17-ц і №818/1688/16, від 15.05.2019 у справі №227/1506/18, від  29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц, від 21.08.2019 у справі №2-836/11, від 26.05.2020 у справі №638/13683/15-ц, від 23.06.2020 у справі №179/1043/16-ц, від 30.06.2020 у справах №264/5957/17 і №727/2878/19, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.09.2020 у справі №260/91/19, від 29.09.2020 у справі №712/5476/19, від 09.02.2021 у справі №381/622/17,  від  25.05.2021 у справі №149/1499/18, від 08.06.2021 у справах №346/1305/19 і №487/8206/18, від 15.06.2021 у справі №922/2416/17, від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, від 02.11.2021 у справі №917/1338/18, від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, від 14.12.2021 у справі №147/66/17, від 08.06.2022 у справі №362/643/21, від 02.08.2023 у справі №925/1741/21 тощо).
45.          Скаржник у касаційній скарзі таких підстав не навів.
46.          Скаржник наводить лише додаткову правову аргументацію, посилаючись переважно на дві групи нормативно-правових актів: 
а) які стосуються обов`язків України з адаптації корпоративного законодавства до права Європейського Союзу (Закон "Про Загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу"; Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони; Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 07.04.2015 №289-VIII; Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів" від 16.11.2017 №2210-VIII; Меморандум взаєморозуміння між Урядом України і Організацією економічного співробітництва та розвитку щодо поглиблення співробітництва від 07.10.2014; Стратегія підвищення ефективності діяльності суб`єктів господарювання державного сектору економіки, схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.05.2015 №662-р; Меморандум про економічну і фінансову політику, схвалений Радою директорів Міжнародного валютного фонду 09.06.2020; Основні засади впровадження політики власності щодо суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затверджені Кабінетом Міністрів України 10.10.2018); 
б) які стосуються норм рекомендаційного характеру, тобто так званого м`якого права (Принципи корпоративного управління, затверджені рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.07.2014 №955; Керівні принципи Організації економічного співробітництва та розвитку щодо корпоративного врядування на підприємствах державної форми власності (далі - Принципи)).
47.          Також скаржник посилається на положення статей 3, 15, 16, 92, 116 ЦК, статей 2, 25, 52, 53 Закону "Про акціонерні товариства", ст.46 Закону "Про господарські товариства" в редакції, чинній до прийняття Закону "Про акціонерні товариства", ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності" та зазначає, що з системного аналізу Закону "Про акціонерні товариства", ЦК, Господарського кодексу України слідує, що право на управління товариством акціонери здійснюють через його органи - загальні збори його учасників, наглядову раду і виконавчий орган; оскаржуваним рішенням наглядової ради порушене право позивача як акціонера на участь в управлінні, що реалізується через діяльність наглядової ради, до складу якої включено більшість незалежних членів, що є складовою корпоративного права і на захист цього права поширюються гарантії, передбачені ч.4 ст.13, ст.41 Конституції України.
48.          При цьому скаржник посилається на правову позицію, викладену у постанові Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі №922/2012/21, яка скасована постановою Верховного Суду від 21.09.2022.
49.          Верховний Суд звертає увагу, що ці нормативно-правові акти та Принципи не вже були чинними на дату ухвалення Корпоративною палатою постанови від 15.06.2022 у справі №910/6685/21. Сама правова позиція, з якою не погоджується скаржник, ухвалена Верховним Судом у 2022 році. Отже, не йдеться про необхідність зміни підходу, який очевидно застарів внаслідок суттєвих змін у суспільних відносинах чи їх правовому регулюванні.
50.          Скаржник звертає увагу на приписи Принципів, які зобов`язують державу діяти як поінформований та активний власник, запровадити добре структурований, прозорий процес висування кандидатур членів наглядової ради на засадах їх заслуг, дбати про різноманітність представництва в наглядовій раді, визнавати права всіх акціонерів та забезпечувати справедливе ставлення до них, не зловживати своєю позицією основаного тримача акцій. Склад наглядових рад повинен забезпечувати досягнення цілей та незалежність судження, необхідно щоб всі члени наглядової ради, включно з будь-якими посадовими особами отримували призначення на засадах їх кваліфікацію Незалежні члени наглядової ради повинні бути вільними від будь-яких матеріальних інтересів чи відносин з підприємством, його керівниками, іншими великими акціонерами та з організацією-власником, щоб не ставити під загрозу своє незалежне судження.
51.          Відповідаючи на ці доводи, Верховний Суд в силу приписів ч.4 ст.300 ГПК враховує висновки, викладені у постанові від 23.08.2023 у справі  910/21572/21, ухваленій після звернення ТОВ "Меридіан Союз" із касаційною скаргою у цій справі. У зазначеній постанові Верховний Суд вказав таке: 
"5.49.Також, звертаючись з цим позовом до суду, позивач вказував, що оскільки склад наглядової ради на момент ухвалення оскаржуваних рішень наглядової ради відповідача був сформований не у відповідності до вимог закону (не включав незалежних директорів), то це, на  його думку, є підставою для визнання незаконними будь-яких рішень цього органу, незалежно від їх змісту та відповідності закону.
5.50.Верховний Суд вважає, що неприведення складу наглядової ради, а саме необрання до її складу необхідної кількості незалежних директорів, не є підставою для скасування всіх прийнятих нею рішень, навіть тих, які відповідають закону і не порушують прав позивача. В цьому контексті не є слушним довід скарги про те, що незаконний склад наглядової ради не здатний прийняти правомірне рішення.  
5.51.Оскаржуючи відповідні рішення наглядової ради, позивачу необхідно доводити, що вони суперечать закону та/або порушують його права та законні інтереси (із наведенням відповідного обґрунтування), що в силу норм закону може бути підставою для визнання недійсним такого рішення. При цьому, обов`язковому доведенню  підлягає факт зловживання наглядової радою при прийнятті  нею рішень,  прийняття рішень в інтересах  основного тримача акцій (ключового акціонера) і при цьому не в інтересах  міноритарних акціонерів та самого товариства. Такий висновок Суду не суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22.12.2021 у справі 924/641/20 щодо права акціонера оскаржувати рішення наглядової ради, оскільки цей висновок не ґрунтується на тому, що рішення наглядової ради, склад якої не відповідає закону, лише з цих підстав підлягає безумовному скасуванню.  
5.52.В контексті наведеного, відсутні підстави стверджувати за доктриною "плодів отруйного дерева" (якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними) про протиправність/недійсність всіх рішень наглядової ради, прийнятих у складі, що не відповідає вимогам закону (не включає незалежних директорів), адже в кожному конкретному випадку (щодо кожного прийнятого наглядовою радою рішення) позивачу потрібно в загальному порядку доводи його невідповідність вимогам закону та порушення цим рішенням прав позивача.
5.53.В свою чергу, у цій справі позивач стверджує, що рішення наглядової ради варто визнати недійсними з огляду на їх прийняття у складі, який не відповідає вимогам закону (не включає незалежних директорів), незалежно від їх змісту та відповідності закону. Такий підхід, як зазначено у пункті 5.46 цієї постанови, може суттєво дестабілізувати та заблокувати роботу товариства у випадку триваючого корпоративного конфлікту між акціонерами, він може призвести до непропорційного втручання суду у питання корпоративного управління та господарської діяльності товариства, а також негативно вплинути на права інших осіб, які мають господарські відносини з товариством.
5.54.Проте, позивач у цій справі не довів невідповідність рішень наглядової ради нормам закону, а також порушення цими рішеннями його прав та/або законних інтересів, оскільки він посилається лише на те, що , що всі рішення наглядової ради, яка обрана без дотримання закону, є незаконними. Отже, не вказав, у чому саме полягало порушення його прав та/або законних інтересів з урахуванням змісту ухвалених рішень та яким чином визнання їх недійсними може захистити (відновити) порушене право чи інтерес позивача на управління товариством.
5.55. Як зазначалось в пункті 5.15 цієї постанови, з посиланням на наведену у цьому пункті практику Верховного Суду, якщо за результатами розгляду справи суд не встановить факт порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним рішенням органу управління акціонерного товариства, або встановить неефективність обраного позивачем способу захисту, то це буде достатньою та самостійною підставою для відмови у позові про визнання такого рішення недійсним".
52.          У ст.1 Закону "Про акціонерні товариства" зазначено про різні ступені контролю акціонера щодо товариства: (а) домінуючий контрольний пакет акцій - пакет у розмірі 95 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства; (б) значний контрольний пакет акцій - пакет у розмірі 75 і більше відсотків простих акцій; (в) контрольний пакет акцій - пакет у розмірі 50 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства; (г) значний пакет акцій - пакет із 5 і більше відсотків простих акцій акціонерного товариства.     Для внесення змін до статуту акціонерного товариства закон вимагає три чверті голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих з відповідного питання акцій (п.2 ч.2 ст.33, ч.5 ст.42 Закону "Про акціонерні товариства").
53.          Отже, держава, володіючи 50,0001% акцій ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова,     не має достатньої кількості голосів для внесення змін до статуту. Відтак обидва акціонери (держава - із контрольним пакетом акцій у 50,0001%, позивач - із значним у 40,0753%) несуть однакову відповідальність за приведення статуту ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова у відповідність до вимог чинного законодавства та обрання нового складу наглядової ради з включенням до нього незалежних директорів.
54.          Скаржник не доводив у судах попередніх інстанцій обставин зловживання державою своїм впливом при прийнятті до відома звіту правління, преміюванні директора, поданні на затвердження загальними зборами звітів правління та наглядової ради.
55.          Суди попередніх інстанцій встановили, що наглядова рада не ухвалила жодного рішення по суті, яке б мало остаточний характер та відповідні наслідки для самого товариства і його акціонерів.
56.          Корпоративна палата, передаючи справу на новий розгляд, зазначила про необхідність встановлення в чому полягає порушення права або законного інтересу позивача як акціонера та члена наглядової ради, зацікавленого у приведенні статуту товариства у відповідність до вимог закону, обранні наглядової ради за новою процедурою, включенні до її складу незалежних директорів, створенні комітетів, оспорюваними рішеннями. Також Корпоративна палата зазначила, що з огляду на предмет та підстави позову, суд повинен був встановити, які саме негативні наслідки для прав та законних інтересів позивача мають рішення наглядової ради, якими прийнято до відома звіт правління ВАТ "Меридіан" про результати фінансово-господарської діяльності товариства та виконання фінансового плану за IV квартал 2020 року, про преміювання директора товариства за підсумками роботи товариства у IV кварталі 2020 року, про подання на затвердження загальними зборами акціонерів ВАТ "Меридіан" звіт правління товариства за 2020 рік, про подання на затвердження загальними зборами акціонерів ВАТ "Меридіан" звіту наглядової ради товариства за 2020 рік.
57.          Частиною 1 ст.316 ГПК передбачено, що вказівки, які містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
58.          Суди попередніх інстанцій погодилися з доводами позивача та дійшли висновку, що статут та положення про наглядову раду ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, які регулюють питання складу та порядку формування наглядової ради товариства, не відповідають вимогам ч.4 ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" і, відповідно, склад наглядової ради на момент ухвалення оспорюваного рішення був сформований не у відповідності до вимог закону, зокрема, не включав незалежних директорів.
59.          Однак суди вказали, що вирішуючи питання про захист порушеного права, потрібно враховувати інтереси і самого товариства і його інших учасників, тобто дотримуватися балансу інтересів учасників товариства і самого товариства.
60.          Суди зазначили, що в умовах особливого періоду та воєнного стану стабільне функціонування ДК "Укроборонпром" та товариств оборонно-промислового комплексу (до яких відноситься відповідач), пакетами акцій яких він керує, набуває особливого значення, оскільки цей концерн є стратегічним виробником озброєння та військової техніки в Україні. Захист приватних прав (корпоративних прав акціонерів), має забезпечуватися із дотриманням розумного балансу і врахуванням інтересів держави і всього українського народу щодо забезпечення обороноздатності України в умовах воєнної агресії з боку російської федерації. Підхід, за якого порушення порядку формування наглядової ради є підставою для визнання незаконними будь-яких рішень цього органу, незалежно від їх змісту, може суттєво дестабілізувати та заблокувати роботу товариства у випадку триваючого корпоративного конфлікту між акціонерами, він може призвести до непропорційного втручання суду у питання корпоративного управління та господарської діяльності товариства.
61.          Отже, на виконання вказівок Верховного Суду, суди також оцінили та врахували можливі негативні наслідки від визнання недійсними рішень для ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова як підприємства оборонно-промислового комплексу України з урахуванням особливого періоду, запровадженого відповідно до Закону "Про оборону України".
62.          Суди зазначили, що окрім вирішення питання про преміювання директора ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова, наглядова рада не ухвалила жодного рішення по суті, яке б мало остаточний характер та відповідні наслідки для самого товариства і його акціонерів. Натомість, такі рішення стосуються попереднього схвалення звітів товариства (тобто документів, що містять відомості про результати його діяльності) та його органів, які в подальшому підлягають затвердженню загальними зборами, або прийняття відповідної інформації про діяльність органів товариства до відома.
63.          Більше того суди врахували, що оспорювані рішення не були реалізовані і були скасовані рішенням наглядової ради ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 22.04.2021.
64.          Суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням загальних зборів акціонерів відповідача, оформленим протоколом від 29.04.2021 №18, були затверджені як звіт правління товариства за 2019 та 2020 роки, так і звіт наглядової ради товариства за вказані періоди, та вказали, що саме вказані рішення загальних зборів про затвердження звітів правління та наглядової ради і є рішеннями, ухваленими по суті, та які є остаточними, що, в свою чергу, може впливати на права та законні інтереси акціонерів такого товариства. Реалізація права на управління товариством в цьому випадку можлива в порядку прийняття участі на загальних зборах акціонерів відповідача шляхом голосування з питання затвердження звіту правління товариства.
65.          На підставі наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач не обґрунтував порушення його суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також не вказав, в чому полягає порушення його корпоративних прав, за захистом яких він звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, а також, які саме негативні наслідки настали для позивача у зв`язку з прийняттям наглядовою радою товариства оскаржуваних рішень.
66.          Отже, висновки судів попередніх інстанцій зроблені з урахуванням вказівок Верховного Суду у цій справі та правових висновків Верховного Суду, що містяться у  постановах Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/6682/21, від 27.07.2022 у справі №910/3882/21, від 28.07.2022 у справі №910/2607/21, від 29.11.2022 у справі №910/2608/21, від 29.11.2023 у справі №910/2606/21, від 18.10.2023 у справі №922/2013/21, від 23.08.2023 у справі  910/21572/21, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від вказаних висновків.
(ІІ) Щодо кількості незалежних директорів
67.          Скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" у співвідношенні зі ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності", в аспекті визначення обов`язкової кількості незалежних членів у складі наглядової ради товариства, в статутному капіталі якого більше 50% акцій належить державі. 
68.          Скаржник стверджує, що до складу наглядової ради відповідача має бути включена більшість незалежних членів від її кількісного складу (як це передбачено ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державної власності").
69.          Верховний Суд відхиляє зазначені доводи, оскільки Корпоративна палата у пунктах 56-71 постанови від 15.06.2022 у цій справі викладала висновок щодо застосування цих норм права.
70.          Зокрема, у п.59 Корпоративна палата вказала: "Оскільки ч.4 ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" встановлює вимоги щодо кількості незалежних членів наглядової ради для акціонерних товариств з державною часткою у статутному капіталі більше 50%, ч.2 ст.11-2 Закону "Про управління об`єктами державною власністю" - для господарських товариств з державною часткою у статутному капіталі більше 50%, а Закон "Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі" не регулює це питання, то застосуванню підлягають положення ч.4 ст.53 Закону "Про акціонерні товариства" як спеціальна норма (аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №910/10932/18, від 04.03.2021 у справі №910/14855/19)".
71.          Саме цей висновок застосував суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, і саме з цим висновком не погоджується скаржник у касаційній скарзі.
72.           Разом з тим скаржник не послався на випадок, передбачений п.2 ч.2 ст.287 ГПК, як на підставу касаційного оскарження, не обґрунтовував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а Верховний Суд не вбачає підстав для такого відступлення.
Щодо суперечливої поведінки
73.          Скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах доктрини "venire contra factum proprium" - "концепції заборони суперечливої поведінки".
74.          Скаржник зазначає, що суд в якості обґрунтування для відмови у позові з підстав зловживання позивачем своїми правами послався на висновки Верховного Суду, зроблені у постановах Верховного Суду від 17.02.2022 у справі №911/698/21 (911/1116/21), від 02.02.2022 у справі №922/1474/21, від 12.01.2022 у справі №910/429/20, в яких застосовано доктрину "venire contra factum proprium" щодо визнання недійсними фраудаторних правочинів в межах розгляду справ про банкрутство, однак такі висновки Верховного Суду не можуть бути застосовані у цьому спорі, оскільки не відповідають критеріям подібності.
75.          Також скаржник вказує, що здійснення свого права на управління товариством, а саме голосування на загальних зборах акціонерів свідомо проти затвердження проектів статутів, в яких були враховані інтереси лише одного мажоритарного акціонера (держави в особі ДК "Укроборонпром") не може вважатись зловживанням своїми правами, оскільки: 1) не є фраудаторним правочином, 2) не завдало шкоди та не створює загроз для завдання шкоди ні самому відповідачеві, ні ДК "Укроборонпром", 3) окрім реалізації свого права акціонера на управління товариством не має іншої прихованої мети; підтвердженням цього є останні позачергові загальні збори акціонерів відповідача від 23.02.2022, відповідно до змісту протоколу яких зазначено, що представник позивача висловив свою думку щодо певних питань, але самого виступу до протоколу внесено не було; надані відповідачем протоколи загальних зборів не є доказами того, що позивач зловживав своїми правами, оскільки з них не вбачається: 1) якими були об`єктивні причини такого голосування, 2) чи вплинуло таке голосування на неможливість ухвалення рішення щодо внутрішніх документів відповідача та формування легітимного складу наглядової ради тощо.
76.          Позивач стверджує, що він систематично звертався з письмовими проханнями узгодити та привести статут відповідно до положень чинного законодавства, а в травні 2021 року ініціював та організував проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на які було винесено ці питання, однак третя особа проігнорувала такі звернення та не забезпечила явку своїх представників на ці збори.
77.          Корпоративна палата у постанові від 15.06.2022 у цій справі зазначила, що     голосування на власний розсуд з будь-яких питань на загальних зборах є правом акціонера, передбаченим положеннями ч.1 ст.25, ст.40 Закону "Про акціонерні товариства". Разом з тим, використання ТОВ "Меридіан Союз" зазначеного права з метою блокування ухвалення загальними зборами акціонерів відповідних рішень може бути визнане зловживанням цим акціонером правами.
78.          Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що на підтвердження того, що ТОВ "Меридіан Союз" неодноразово блокувало ухвалення рішення про затвердження статуту в новій редакції, положення про наглядову раду та обрання членів наглядової ради товариства, ДК "Укроборонпром" посилався на протоколи загальних зборів товариства, однак суди попередніх інстанцій не дослідили зазначені докази.
79.          Враховуючи зазначене, при новому розгляді справи, суди попередніх інстанцій встановили, що в матеріалах справи наявні копії протоколів загальних зборів ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 19.04.2006 №8, від 24.03.2007 №9, від 14.03.2008№10, від 23.03.2009 №11, від 26.03.2010№12, від 30.04.2015 №13, від 31.03.2017 №14, від 04.05.2018 №15, від 24.04.2019 №17, протоколу річних загальних зборів від 29.04.2021 №18, зі змісту яких вбачається факт голосування позивача "проти" та "утримався" з питань затвердження статуту в новій редакції, положення про наглядову раду відповідача та обрання членів наглядової ради товариства. 
80.          Під час нового розгляду до матеріалів справи було долучено копію протоколу загальних зборів ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова від 05.03.2022 №19, з якої вбачається факт голосування позивачем "проти" та "утримався" щодо 4 запропонованих редакцій статутних документів товариства, в тому числі, запропонованих і самим позивачем.
81.          Суди дійшли висновку, що, реалізуючи своє право на управління товариством, позивач неодноразово блокував можливість привести у відповідність статутні документи відповідача як того вимагає чинне законодавство України.
82.          При цьому суди посилалися на положення ч.3 ст.16 ЦК, яка передбачає, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст.13 ЦК.
83.          Верховний Суд звертає увагу, що голосування ТОВ "Меридіан Союз" на власний розсуд з будь-яких питань на загальних зборах є його правом, передбаченим положеннями ч.1 ст.25, ст.40 Закону "Про акціонерні товариства". Про це вказувала Корпоративна палата у постанові від 15.06.2022 у цій справі та суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях.
84.           Однак суперечлива поведінка позивача полягає у тому, що він, блокуючи ухвалення загальними зборами акціонерів відповідних рішень щодо затвердження статуту та внутрішніх документів відповідача, та будучи обізнаним з фактом невідповідності складу наглядової ради вимогам чинного законодавства, в подальшому оскаржує рішення наглядової ради з підстав саме невідповідності її складу вимогам чинного законодавства.
85.          При цьому, як вже зазначалося, обидва акціонери (держава і позивач) несуть однакову відповідальність за приведення статуту ВАТ "Меридіан" ім. С.П. Корольова у відповідність до вимог чинного законодавства та обрання нового складу наглядової ради з включенням до нього незалежних директорів.
86.          Також з обставин справи та тверджень самого позивача вбачається, що його представники входять до складу наглядової ради відповідача та беруть участь в її роботі. При цьому позивач не довів обставин щодо зловживання державною кількісною перевагою своїх представників у наглядовій раді відповідача, яке, зокрема,  виражається в ухваленні рішень на шкоду самого товариства чи його учасника (позивача).
87.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16 вказала, що розглядаючи справи у спорах, що виникли між господарським товариством та одним із його учасників, суди мають враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються.
88.          Тому, при вирішенні спору, суди мають врахувати баланс інтересів усіх учасників/акціонерів і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням відповідного органу, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких в разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.
89.          Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №916/3844/19 щодо визнання недійсними рішень наглядової ради публічного акціонерного товариства.
90.          Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про зловживання позивачем своїми правами щодо оскарження рішень наглядової ради ВАТ  "Меридіан" ім. С.П. Корольова.
91.          У свою чергу, доводи скаржника у цій частині фактично зводяться до намагання переконати Верховний Суд у встановленні судами обставин на підставі невірної оцінки доказів.
92.          На підставу касаційного оскарження, передбачену п.4 ч.2 ст.287 ГПК у взаємозв`язку із випадками, передбаченими ч.3 ст.310 ГПК (суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів), скаржник у касаційній скарзі не посилається.
93.          Верховний Суд відхиляє доводи щодо помилкового врахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17.02.2022 у справі №911/698/21 (911/1116/21), від 02.02.2022 у справі №922/1474/21, від 12.01.2022 у справі №910/429/20, в яких застосовано доктрину "venire contra factum proprium" щодо визнання недійсними фраудаторних правочинів в межах розгляду справ про банкрутство, оскільки суди послалися на ці постанови виключно надаючи визначення поняттю "зловживання правом". 
94.          Суди вказали, що формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дія без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.
95.          Таке визначення є універсальним і не залежить від того, у яких правовідносинах воно надається, - щодо визнання недійсними фраудаторних правочинів в межах розгляду справ про банкрутство чи у справі щодо визнання недійсними рішень наглядової ради товариства.
96.          Окрім цього, вказане визначення, із посиланням на зазначені постанови Верховного Суду, навела Корпоративна палата у п.108 постанови від 15.06.2022 у цій справі (№910/6685/21).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
97.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
98.          Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
99.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.
Судові витрати
100.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан Союз" залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі №910/6685/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                                        І. Кондратова