УХВАЛА

02 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/2266/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Шаптала Є. Ю., Станік С. Р., Яковлєв М. Л.
від 11.10.2023

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 1 197 617,00 грн,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 894 179,00 грн - втрат від інфляції та 303 438,00 грн - 3% річних (всього 1 197 617,00 грн) за прострочене виконання (невиконання) грошових зобов`язань за договором № 20946/30-121-01-19-08318 від 23.07.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 у справі № 910/2266/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" задоволено частково: присуджено до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" інфляційні втрати в сумі 894 179,00 грн, 3% річних в розмірі 301 438,30 грн, судовий збір в сумі 17 934,26 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено. У задоволенні іншої частини витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" на професійну правничу допомогу адвоката - відмовлено.

Постановою від 27.06.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 у справі № 910/2266/22.

Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" судових витрат, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Додатковою постановою від 11.10.2023 у справі № 910/2266/22 Північний апеляційний господарський суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ". Присудив до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята Стража Київ" витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

19 жовтня 2023 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 910/2266/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.  

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 1 197 617,00 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 240 500,00 грн).

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

В касаційній скарзі Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зазначило, що підставами подання касаційної скарги на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник наводить норми права, які, на його думку, невірно застосував та порушив суд апеляційної інстанції, а також посилається на низку постанов Верховного Суду, в яких викладені певні правові висновки.

Натомість норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Отже для оскарження судових рішень в тому числі і додаткових, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати у тому числі наявність передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.05.2021 у справі №  905/1623/20). 

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Водночас в касаційній скарзі Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не зазначено про наявність випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність випадків, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/2266/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/2266/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                              Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                    Г. О. Вронська

                                                                                                                                І. Д. Кондратова