УХВАЛА

17 жовтня 2023 року 
м. Київ
cправа №  911/1330/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д. - головуючої, суддів -   Баранця О.М., Губенко Н.М., 

за участю секретаря судового засідання - Омельчук А.В.
представника позивача за первісним позовом -  Суткович М.А. (адвокат);
представника відповідача 1 за первісним позовом - Сича Є.Ю.  (адвокат);
представника відповідача 2 за первісним позовом -  Резніка А.Б. (адвокат);
представника відповідача 3 за первісним позовом -  не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -   Пономаренко Є.Ю., судді - Кропивна Л.В., Руденко М.А.)
від 26.06.2023

у справі за первісним позовом  ОСОБА_2  
до: 1.   ОСОБА_1 ; 
2. ОСОБА_3 ; 
3. Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс"
про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, встановлення строку виконання рішення загальних зборів товариства 
та за зустрічним позовом  ОСОБА_3  
до: 1.  ОСОБА_2 ;
2. ОСОБА_1 ; 
3. Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" 
про визначення розміру частки учасника товариства,

ВСТАНОВИВ:
1.          У травні 2021 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Кріогенсервіс" (далі - Товариство), в якому просив суд:
- визначити розмір статутного капіталу Товариства в сумі 5 400 000,00 грн;
- визначити частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства в розмірі 2 106 000,00 грн, що становить 39% та частку ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства у розмірі 3 294 000,00 грн, що становить 61%;
- встановити строк виконання рішення загальних зборів Товариства, оформленого протоколом №1 від 20.01.2015: протягом одного року з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

2.          Позов обґрунтований обставинами невизнання частки позивача у статутному капіталі Товариства у розмірі 2 106 000,00 грн (39% статутного капіталу Товариства), встановленої рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом №1 від 20.01.2015.

3.          Також ОСОБА_3 звернулась до Господарського суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариства про визначення частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства в розмірі 11 340 000,00 грн, що становить 70% статутного капіталу Товариства.

4.          Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 не визнає та оспорює право власності ОСОБА_3 на майно - частку у статутному капіталі Товариства, а первісний та зустрічний позови виникли із одних правовідносин та є взаємопов`язаними, оскільки без визначення розміру частки ОСОБА_3 неможливо буде визначити розмір частки ОСОБА_2 .

5.          Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022, у задоволенні зустрічного та первісного позовів відмовлено повністю.

6.          Постановою Верховного Суду від 22.09.2022 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області. Рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог залишено без змін.

7.          Після нового розгляду рішенням Господарського суду Київської області від 21.12.2022 позов в частині первісних позовних вимог задоволено частково, визначено розмір статутного капіталу Товариства у сумі 1 800 000,00 грн, визначено, що учасниками Товариства є: ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 14,66% (263  880,00 грн); ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 46,34% (834  120,00 грн); ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 39% (702 000,00 грн). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

8.          26.06.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував у частині задоволення позовних вимог про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників Товариства та прийняв нове рішення в цій частині - про відмову у їх задоволенні. У решті рішення залишив без змін. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 6  810,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

9.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що дійсний розмір статутного капіталу Товариства становить 1 800 000,00 гривень, з огляду на визнання недійсним у межах справи № 911/938/19 усіх наступних рішень загальних зборів учасників Товариства, а внесення лише одним учасником Товариства, а саме ОСОБА_1 додаткового внеску, розмір якого встановлено рішенням загальних зборів, проведених 20.01.2015, в сумі 2 196 000, 00 грн не вплинув на розмір часток учасників та не мав наслідком їх перерозподіл. Також, суд апеляційної інстанції, враховуючи існуючу невизначеність в частині розміру статутного капіталу товариства та розміру часток його учасників, погодився із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, але з поправкою на наявність договорів дарування, які наразі не визнані недійсними. Проте, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про пропуск позовної давності за цими вимогами та відмову у позові з цих підстав.

10.          21.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити постанову суду апеляційної інстанції в мотивувальній частині щодо підстав відмови в задоволенні позову.

11.          Підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник визначив пункти 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

12.          В обґрунтування зазначених підстав касаційного оскарження судових рішень  скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме:
-    статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", статті 204 Цивільного кодексу України, оскільки погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо правильного обрання позивачем способу захисту, не звернув уваги на ту обставину, що втрата права власності на частку і статусу учасника за рішенням суду можлива лише у випадках витребування частки із чужого незаконного володіння або переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки, і не врахував висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.08.2023 у справі № 924/700/21, що спосіб захисту прав позивача як визначення розміру статутного капіталу та часток учасників не може призводити до втрати іншими учасниками товариства права власності на їх частки та статусу учасників, корпоративних прав (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);
-    частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", визначаючи статутний капітал товариства станом на 2014 рік та розраховуючи відповідно до нього частку ОСОБА_3 , суди не врахували, що остання набула статусу учасника Товариства лише в 2020 році і відсутній висновок Верховного Суду щодо правомірності застосування такого способу захисту, як визначення розміру статутного капіталу та розміру часток у відносинах із особою, яка не була учасником Товариства на момент їх виникнення (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України);
- частини першої статті 14, частини четвертої статті 46, пункт 4 частини третьої статті 162, частини другої статті 237 ГПК України, оскільки в мотивувальній частині постанови суд апеляційної інстанції протиправно та необґрунтовано вийшов за межі   позовних вимог, послався на підстави задоволення позову, які позивач взагалі не вказував та виніс рішення щодо особи, позовні вимоги до якої взагалі не пред`являлися. Висновок Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах відсутній, а саме щодо неможливості суду при ухваленні рішення виходити за межі позовних вимог та заборони у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції змінювати предмет та підстави позову; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог; спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України).

13.                  Також  26.07.2023 ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

14.          Підставами касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_2 визначив пункти 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

15.            В обґрунтування зазначених підстав касаційного оскарження судових рішень, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції, застосовуючи строки позовної давності у цій справі, мав би врахувати не лише об`єктивні обставини (частка позивача почала зменшуватись 07.11.2016), а й суб`єктивні моменти, пов`язані з тим, що позивач вчиняв послідовні дії, направлені на відновлення свого порушеного права, та наслідки, які позивач очікував досягнути; останній не міг усвідомлювати, що позитивне рішення суду не призведе до поновлення його прав, та й усвідомлювати, що його права досі порушені до моменту настання нових подій, яким не надавалась оцінка у справі №911/938/19 (укладення договору дарування) не міг. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а саме:
-      частини першої статті 261 Цивільного кодексу України, і не врахував висновки Верхового Суду, викладені у постановах від 28.09.2022 у справі № 910/4277/21, від 22.01.2019 у справі № 916/400/16, щодо "суб`єктивних моментів" виникнення права на позов (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);
-  статті 8 Конституції України, частин другої та третьої статті 2, частини першої статті 236 ГПК України і не врахував висновки Верхового Суду, викладені у постановах від 22.01.2019 у справі № 916/400/16, від 21.01.2022 у справі № 910/15737/20 щодо верховенства права, вимог "якості закону", правової визначеності та обов`язку суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);
- частини п`ятої статті 267 ЦК України, і не врахував висновки Верхового Суду від 28.09.2022 у справі № 910/4277/21, від 04.06.2018 у справі № 920/225/17, від 15.06.2023 у справі № 914/3657/21 щодо обов`язкового вирішення питання про наявність поважних причин пропущення строків позовної давності (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);
- статті 86 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що підтверджують обставини попереднього звернення до суду та свідчать про наявність поважних причин можливого пропуску позовної давності, а саме: рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 року у справі №911/938/19; постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 року у № 911/938/19; постанову Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі № 911/938/19; ухвалу Касаційного господарського суду Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі № 911/938/19 (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України);
-      частин другої та третьої статті 264 Цивільного кодексу України, і не врахував висновки Верхового Суду, викладені у постанові від 27.05.2021 у справі № 911/4923/14, щодо можливості звертатись до суду з позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів та переривання строку позовної давності (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

16.          Ухвалами Верховного Суду від 05.09.2023 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Студенець В.І. відкрито касаційне провадження та призначено касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до розгляду  у відкритому судовому засіданні.

17.          27.09.2023 до Верховного Суду надійшли відзиви на касаційні скарги.

18.          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 у зв`язку з відпусткою судді Студенця В.І. для розгляду справи № 911/1330/21 визначено колегію суддів у складі: Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Губенко Н.М.

19.          Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина четверта статті 300 ГПК України).

20.          У порядку підготовки справи до касаційного розгляду колегія суддів з`ясувала, що ухвалою від 21.02.2023 Верховний Суд передав справу № 907/922/21 разом із касаційною скаргою на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 924/700/21, щодо застосування норм права, а саме: статті 89 Господарського кодексу України, статті 97 Цивільного кодексу України, частини першої статті 58, частини першої статті 59 Закону України "Про господарські товариства" та частини першої статті 29, частин першої, третьої, третьої статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що втрата права власності на частку і статусу учасника за рішенням суду можлива лише у випадках витребування частки із чужого незаконного володіння або переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки. Такий спосіб захисту прав позивача, як визначення розміру статутного капіталу та часток учасників, не може призводити до втрати іншими учасниками товариства права власності на їх частки та статусу учасників (корпоративних прав), тобто до фактичного виключення учасників з товариства.

21.          Верховний Суд у зазначеній ухвалі наголосив на тому, що належним способом захисту прав позивача, який прагне відновлення становища, яке існувало до прийняття оспорюваних ним рішень загальних зборів учасників товариства, є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, внаслідок задоволення якого відповідачі (учасники товариства), у випадку набуття такими учасниками права на частку у статутному капіталі товариства у спосіб, що суперечить закону, статуту товариства, із порушенням прав та законних інтересів інших учасників товариства, можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

22.          Ухвалою від 14.03.2023 палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 907/922/21 прийнято до розгляду. 

23.          Верховний Суд зазначає, що спір у справі, що розглядається, та спір у справі № 907/922/21 стосується захисту порушених корпоративних прав та підлягають вирішенню питання щодо належних та ефективних способів захисту порушених прав позивачів. 

24.          Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідно синах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

25.          З урахуванням викладеного, оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у справі, яка переглядається,  має значення правовий висновок, який буде зроблений палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 907/922/21, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження згідно з приписами пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 907/922/21.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 911/1330/21 за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 907/922/21.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                        І. Кондратова

Судді                                                                                   О. Баранець 

                                                                                             Н. Губенко