ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року 
м. Київ

cправа №  917/1146/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (далі - Товариство, відповідач, скаржник)

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 (головуючий - суддя Попков Д.О., судді Істоміна О.А., Стойка О.В.)

у справі №917/1146/23

за позовом приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія, позивач)
до Товариства,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1) Державне підприємство «Гарантований покупець»;
2) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про стягнення коштів,

та зустрічною позовною заявою Товариства 
до Компанії
про зобов`язання вчинити дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ВСТУП

Причиною звернення до Верховного Суду є наявність/відсутність підстав для роз`яснення постанови апеляційної інстанції.

1. Короткий зміст заявлених вимог і заяви про роз`яснення судового рішення

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії, інфляційних втрат і 3 % річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує умови Договору в частині обов`язку з оплати отриманих послуг.

1.3. Товариство звернулося із зустрічною позовною заявою до Компанії про зобов`язання виконати вимоги Договору, а саме надати повідомлення про зміну тарифу на послуги з передачі електричної енергії за період вересень 2022 року - травень 2023 року.

1.4. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що Компанія неналежним чином виконує обов`язок, передбачений підпунктом 3 пункту 8.2 Договору.

1.5. Товариство звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про роз`яснення постанови від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 в контексті того, чи повинні сторони застосувати приписи договору від 15.02.2019 №0238-02024 про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - Договір) щодо обов`язку ОСП повідомляти користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії з огляду зробленого судом висновку щодо моменту набрання чинності та підстав застосування змін у тарифі, розмір якого визначається Регулятором у постановах НКРЕКП.

2. Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.08.2023, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23, зустрічну позовну заяву Товариства до Компанії про зобов`язання вчинити дії повернуто заявнику.

2.2. Ухвалою Східного апеляційного господарсько суду від 25.10.2023 у справі №917/1146/23 відмовлено Товариству у роз`ясненні постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №917/1146/23, направити справу до апеляційної інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про роз`яснення постанови від 25.09.2023 у справі №917/1146/23. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. У поданій касаційній скарзі Товариство з посиланням на абзац другий частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у роз`ясненні рішення, адже постанова Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 містить положення, що викликають суперечності щодо її розуміння, тим самим не дотримано вимоги щодо його ясності, визначеності, що відповідно до частини першої статті 245 ГПК України є підставою для її роз`яснення.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу Компанія заперечила проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просила відмовити у її задоволенні, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

5.2. Від третіх осіб відзиви на касаційну скаргу до Суду не надійшли.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

6.1. Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.08.2023 у справі №917/146/23 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.08.2023 у справі №917/1146/23 - без змін.

6.2. Товариство 17.10.2023 звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про роз`яснення постанови від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 в контексті того, чи повинні сторони застосувати приписи Договору щодо обов`язку ОСП повідомляти користувача про зміну тарифу на передачу електричної енергії з огляду зробленого судом висновку щодо моменту набрання чинності та підстав застосування змін у тарифі, розмір якого визначається Регулятором у постановах НКРЕКП.

6.3. В обґрунтування необхідності надання роз`яснення заявник здійснює протиставлення змісту пунктів 20.1 і 20.2 мотивувальної частини постанови, вказуючи на існування суперечності між ними, яка полягає у такому:

- в пункті 20.1 постанови апеляційний суд акцентує увагу на необхідності дотримання умов договору, зокрема, суд наголошує на тому, що «необхідність застосувати актуальні тарифи НКРЕКП у визначені вартості наданих послуг (зокрема і за спірний період) встановлена п.3.1. Договору №0238-02024 від 15.02. 2019 у редакції додаткової угоди №6»,

- однак у пункті 20.2 суд нівелює умови укладеного Договору вказівкою на те, що визначення розміру тарифу та його оприлюднення здійснюється Регулятором незалежно від позивача.

6.4. На думку відповідача, такі твердження суду у постанові від 25.09.2023 року є суперечиливими, адже, по-різному визначають юридичну силу Договору, які встановлюють обов`язки сторін, що має різні наслідки для учасників справи. Трактування зазначених тверджень постанови апеляційного суду є незрозумілим з огляду на те, що підпунктом 3 пункту 8.2 Договору встановлений обов`язок ОСП (Компанія) повідомляти користувача (Товариство) про зміну тарифу на передачу електричної енергії у терміни та у порядку, що визначені в розділі 5 Договору, що фактично є передумовою для застосування нового тарифу сторонами Договору, чого не було здійснено Компанією.

6.5. Відповідно до пункту 20.1 мотивувальної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 судовою колегією зазначено: "Більш того, як правильно відмічає Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, вимоги зустрічного позову не спрямовані на спростування (повністю чи частково) матеріально-правових підстав первісного позову як способу запобігти повному чи частковому задоволенню його вимог (у разі визнання їх обґрунтованими), адже необхідність застосувати актуальні тарифи НКРЕКП у визначені вартості наданих послуг (зокрема і за спірний період) встановлена п.3.1 Договору №0238-02024 від 15.02.2019 у редакції додаткової угоди №6 і не перебуває у залежності від обставин попереднього окремого/спеціального повідомлення Відповідача - Користувача"

6.6. У свою чергу, у пункті 20.2 мотивувальної частини постанови колегією суддів відмічено: "Беручи до уваги, що і момент набрання чинності змін у тарифі, і розмір такого тарифу визначається Регулятором - у Постановах НКРЕКП та оприлюднюється останнім незалежно від Позивача, наявність/відсутність таких змін і необхідність їх застосування щодо спірного періоду у даній справі не залежить від результатів зустрічного позову, необхідність його спільного розгляду з первісним не може обгрунтовуватися і міркуваннями процесуальної економії".

6.7. Суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність протиріччя між змістом зазначених пунктів постанови, оскільки, у пункті 20.1 судом вказувалося на положення укладеного Договору щодо застосовності тарифів, тоді як у пункті 20.2 відмічалися повноваження і здійснювані Регулятором функції щодо такого тарифу, які не залежать від договірних дій учасників цієї справи за законодавством і статусом Регулятора.

6.8. Суд апеляційної інстанції вказав про те, що ним не розглядалась справа по суті матеріально-правових вимог сторін та не встановлювалась залежність та у виконані обов`язків, визначених Договором або діючим законодавством, тоді як характер та форма поставленого питання передбачає необхідність формулювання відповідної вказівки у цій частині та/або підтвердження або спростування відповідної позиції сторін щодо сутності спору. Подібне втручання зі сторони апеляційного суду в процедуру розгляду справи по суті позовних вимог у суді першої інстанції несумісне з приписами про незалежність суду у вирішенні спору та оцінки доводів і доказів у справі.

6.9. За постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 предметом розгляду була ухвала місцевого суду про повернення заявнику зустрічної позовної заяви Товариства, тобто предмет розгляду взагалі не припускає необхідності подальшого примусового виконання по суті розглядуваних спірних матеріальних прав позивача.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 23.11.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №917/1146/23 на підставі абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України, у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7.2. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 12.12.2023 у зв`язку з перебуванням судді Колос І.Б. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №917/1146/23, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Малашенкова Т.М. (головуючий), Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

7.3. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.4. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Предметом касаційного оскарження є ухвала Східного апеляційного господарсько суду від 25.10.2023 у справі №917/1146/23 якою відмовлено Товариству у роз`ясненні постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23.

8.2. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Верховний Суд виходить з того, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 4, 5, 8, 10, 11 частини третьої статті 2 ГПК України).

8.4. Скаржник вказує, що постанова суду апеляційної інстанції від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 є незрозумілою, а тому відмова у її роз`ясненні є безпідставною.

8.5. Постановою Верховного Суду від 08.12.2023 касаційну скаргу Товариства задоволено частково, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 скасовано, справу №917/1146/23 передано до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо прийняття/повернення зустрічного позову.

8.6. Втім, стосовно доводів касаційної скарги Суд вважає за необхідне зазначити таке.

8.7. На думку Товариства, судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме статтю 245 ГПК України.

8.8. Відповідно до частини першої статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

8.9. Зі змісту наведеної норми права вбачається, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

8.10. Верховний Суд виходить з того, що, здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

8.11. Відповідно до частини другої статті 245 ГПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

8.12. Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що в силу приписів частини другої статті 245 ГПК України роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

8.13. Подібна за змістом правова позиція, яка вказана у пункті 8.10 цієї постанови є сталою та наведена, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 та від 29.08.2018 у справі №911/2050/16, від 10.07.2018 у справі №461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі №638/11634/17, від 18.06.2019 у справі №903/922/17, від 06.10.2020 у справі №233/3676/19, та Верховним Судом у постановах від 01.06.2021 у справі №911/2581/14, від 09.02.2022 у справі №904/4380/21, від 27.04.2022 у справі №925/1499/17, від 06.07.2022 у справі №904/766/21, від 19.06.2023 у справі №925/632/19.

8.14. Втім, скасована постанова Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 (навіть якщо і не прийнято рішення про її скасування) не належить до судового рішення, що підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", і обґрунтування протилежного скаржник не навів, а тому судом апеляційної інстанції відмовлено у роз`ясненні вказаної постанови у відповідності до приписів статті 245 ГПК України.

8.15. Таким чином, доводи скаржника про порушення апеляційним господарським судом вимог статті 245 ГПК України не знайшли свого підтвердження.

8.16. Також, слід зазначити, що доводи касаційної скарги фактично повністю зводяться до незгоди скаржника саме із викладеними у постанові від 25.09.2023 у справі №917/1146/23 висновками суду апеляційної інстанції, які були покладені в основу відмови у задоволенні апеляційної скарги Товариства та залишення без змін ухвали суду першої інстанції про повернення зустрічного позову.

8.17. З огляду на викладене доводи касаційної скарги Товариства не знайшли своє підтвердження та відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення і передачі справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду та вирішення питання роз`яснення постанови від 25.09.2023 у справі №917/1146/23.

8.18. Верховний Суд вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, ураховуючи міркування Верховного Суду, наведені у цій постанові.

8.19. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.20. У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

8.21. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, ураховуючи доводи касаційної скарги та відзиву.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому касаційну скаргу Товариства слід залишити без задоволення.

10. Судові витрати

10.1. Судовий збір сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладається на скаржника, оскільки, Верховний Суд касаційну скаргу Товариства залишає без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» залишити без задоволення, а ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №917/1146/23 про відмову у роз`ясненні постанови - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова