УХВАЛА

30 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  917/1197/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ»
на  постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 (у складі колегії суддів: Фоміна В.О. (головуючий), Пуль О.А.,    Шевель О.В.), ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.03.2023
у справі № 917/1197/22

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 
до Решетилівської міської ради
про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ: 
17.11.2023 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на  постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 917/1197/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, а також виконання скаржником вимог частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №917/1197/22, зважаючи на таке. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (рік подання позовної заяви у справі № 917/1197/22) прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 встановлено у розмірі 2 481 грн. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 163 ГПК у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Із огляду на матеріали позовної заяви у справі № 917/1197/22 вартість спірної земельної ділянки (кадастровий номер 5324255100:30:004:0229) становить 448    353,35 грн, що підтверджується Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданим Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області 08.07.2022 № 16414/0/91-22. Із цієї ж вартості виходило Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ», обраховуючи ставку судового збору за подання позовної заяви та касаційної скарги у справі №917/1197/22.
Отже, предметом позову у справі № 917/1197/22 є визнання права власності на земельну ділянку вартістю 448    353,35 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому оскаржена постанова у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.
Жодних підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК, за яких Суд міг би визнати, що оскаржена постанова у справі № 917/1197/22 підлягає касаційному оскарженню, скаржник не наводить.
Вивчивши і проаналізувавши зміст оскарженої постанови і матеріали поданої касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги Суд також не вбачає. 
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 917/1197/22.
Також Суд вважає за необхідне зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року №10-р(ІІ)/2023 щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (щодо процесуальних фільтрів касаційної інстанції) та визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (щодо ціни позову для визначення малозначних справ у цивільному процесі). Пункти 1, 5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, які визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже, зазначене Рішення Конституційного Суду України не стосується застосування ГПК, а саме: частини п`ятої статті 12 та пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК, та не визнає неконституційним процесуальні фільтри в касаційній інстанції.
Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/1197/22 за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2023.
2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржникові.
3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                                І. С. Берднік

Судді:                                                                                                         В. А. Зуєв

                                                                                                                   І. С. Міщенко