УХВАЛА

01 листопада 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/1095/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О.
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Київської області
у складі судді: Горбасенко П.В.
від 03.03.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Алданової С.О., Євсікова О.О., Корсака В.А.
від 30.08.2023
за позовом ОСОБА_1 
до 1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авіа квартал"
2) ОСОБА_2 
треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
1. ОСОБА_3 
2. ОСОБА_4 
3. ОСОБА_5 
4. ОСОБА_6 
5. ОСОБА_7 
6. ОСОБА_8 
7. ОСОБА_9 
8. ОСОБА_10 
9. ОСОБА_11 
10. ОСОБА_12 
11. ОСОБА_13 
12. ОСОБА_14 
13. ОСОБА_15 
14. ОСОБА_16 
15. ОСОБА_17 
16. ОСОБА_18 
17. ОСОБА_19 
18. ОСОБА_20 
19. ОСОБА_21 
20. ОСОБА_22 
21. ОСОБА_23 
22. ОСОБА_24 
23. ОСОБА_25 
24. ОСОБА_26 
25. ОСОБА_27 
26. ОСОБА_28 
27. ОСОБА_29 
28. ОСОБА_30 
29. ОСОБА_31 
30. ОСОБА_32 
31. ОСОБА_33 
32. ОСОБА_34 
33. ОСОБА_35 
34. ОСОБА_36 
35. ОСОБА_37 
36. ОСОБА_38 
37. ОСОБА_39 
38. ОСОБА_40 
39. ОСОБА_41 
40. ОСОБА_42 
41. ОСОБА_43 
42. ОСОБА_44 
43. ОСОБА_45 
44. ОСОБА_46 
45. ОСОБА_47 
46. ОСОБА_48 
47. ОСОБА_49 
48. ОСОБА_50 
49. ОСОБА_51 
50. ОСОБА_52 
51. ОСОБА_53 
52. ОСОБА_54 
53. ОСОБА_55 
54. ОСОБА_56 
55. ОСОБА_57 
56. ОСОБА_58 
57. ОСОБА_59 
58. ОСОБА_60 
59. ОСОБА_61 
60. ОСОБА_62 
61. ОСОБА_63 
62. ОСОБА_64 
63. ОСОБА_65 
64. ОСОБА_66 
65. ОСОБА_67 
66. ОСОБА_68 
67. ОСОБА_69 
68. ОСОБА_70 
69. ОСОБА_71 
70. ОСОБА_72 
71. ОСОБА_73 
72. ОСОБА_54 
73. ОСОБА_74 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "В Пентхаус"
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Клеа спорт 2"
3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Право та гроші"
4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью спейс"
5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Віапартменс"
6. ОСОБА_75 
7. ОСОБА_76 
8. ОСОБА_77 
про визнання недійсними рішень установчих зборів, визнання протиправними дій, припинення юридичної особи шляхом ліквідації, скасування запису про державну реєстрацію
   
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авіа квартал" та ОСОБА_2 про:
- визнання недійсними всіх рішень установчих зборів від 05.12.2021;
- визнання протиправними дій ОСОБА_2 щодо формування протоколу установчих зборів ОСББ "Авіа квартал" та подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи ОСББ "Авіа квартал";
- припинення ОСББ "Авіа квартал" шляхом ліквідації;
- скасування запису про державну реєстрацію ОБББ "Авіа квартал".   

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2023 провадження у справі № 911/1095/22 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авіа квартал" та ОСОБА_2 в частині вимоги про скасування запису про державну реєстрацію ОБББ "Авіа квартал" закрито.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.03.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №911/7095/22, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авіа квартал" та ОСОБА_2 про визнання недійсними всіх рішень установчих зборів від 05.12.2022, визнання протиправними дій ОСОБА_2 щодо формування протоколу установчих зборів ОСББ "Авіа квартал" та подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи ОСББ "Авіа квартал"; припинення ОСББ "Авіа квартал" шляхом ліквідації - відмовлено повністю.            
  
05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (надалі - Скаржниця) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 03.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі № 911/1095/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу. 

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладе-ного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). Cкаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої   статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на Скаржницю обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі Скаржниця посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, як на підставу касаційного оскарження, але без чіткого вказання норми права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, не наведений сам висновок і не зазначено чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
Також в тексті касаційної скарги зазначено "3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах", але без подальших роз`яснень підстав оскаржень за даною підставою

Суд зауважує, що у разі оскарження рішень суду на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, Скаржниці необхідно зазначити норму права (пункт, абзац, частина тощо) щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення цієї справи.
З огляду на викладене, касаційна скарга Скаржниці залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням Скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом:
-           чітко вказати підстави оскарження судових рішень відповідно до ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України;

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог, встановлених пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 03.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі № 911/1095/22 залишити без руху.

2. Надати   ОСОБА_1  строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1  що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                                 Г. Вронська