УХВАЛА
28 листопада 2023 року 
м. Київ
cправа №  5002-17/1718-2011 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                                 Огороднік К.М.

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 

на ухвалу Господарського суду Київської  області від 19.06.2023 
та на постанову Північного апеляційного господарського суду від  03.10.2023 

у справі  № 5002-17/1718-2011
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Неаполь-Сервіс"

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2023 скаргу Акціонерного товариства «Родовід банк» в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.09.2022 №056-60-74/22 (вх.68/22 від 03.10.2022) на дії та рішення органу державної виконавчої служби (щодо накладення штрафу) у частині визнання протиправним бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду, а в частині визнання протиправним та скасування постанови - залишено без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  з доданими до неї матеріалами (надіслана 07.11.2023, що підтверджується конвертом Укрпошта) на ухвалу Господарського суду Київської  області від 19.06.2023 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 у справі  №5002-17/1718-2011, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржувані судові рішення; ухвалити нове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  від 27.09.2022 №056-60-74/22 (вх.68/22 від 03.10.2022) на дії та рішення органу державної виконавчої служби (щодо накладення штрафу) задовольнити в повному обсязі; відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про можливість  касаційного оскарження  процесуального документа суду  апеляційної інстанції  визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини  процесуального документа суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до п.7 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання  до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року  становить 2 684 грн.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник  мав сплатити судовий збір в сумі  2 684  грн.

Проте до матеріалів касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (Провадження № 11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відтак, скаржник не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір".
Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання заявника касаційної скарги на відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд відхиляє клопотання скаржника про відстрочення   сплати судового збору.
Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підстав  ч. 2    статті    292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290,  292 ГПК України,  статті 4,6,8  Закону України "Про судовий збір" Верховний Суд,   - 

У Х В А Л И В:
1.Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від  03.10.2023 у справі  № 5002-17/1718-2011- залишити без руху.

3. Надати Акціонерному товариству "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:  сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі  2684 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати.

4. Роз`яснити скаржнику у справі № 5002-17/1718-2011, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду 
у складі Верховного Суду                                                                     Огороднік К.М.