УХВАЛА
06 листопада 2023 року 
м. Київ
cправа №  904/6760/21 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  Огороднік К.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1  

про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д.
від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022
у справі за позовом  ОСОБА_2 
до відповідачів:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" 
2) ОСОБА_3 ,
3) ОСОБА_1 ,
4) ОСОБА_4 ,
5) ОСОБА_5 ,
6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи"
про відшкодування збитків у розмірі 1 706 470,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Верховний Суд колегії суддів Касаційного господарського суду Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д. ухвалою від 16.10.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України як таку, що оформлена з порушенням вимог          п.2 ч.4 ст.290 цього Кодексу, та на підставі ч.3 ст.292 ГПК, оскільки визнав неповажними наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження; надав скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

30.10.2023 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. від розгляду справи №904/6760/21. Цього ж дня надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про долучення доказів сплати судового збору.

Вказану заяву, із посиланням на пункти 3, 5 ч.1 ст.35 ГПК, мотивовано наявністю прямої чи побічної заінтересованості суддів у результаті розгляду справи та наявністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів. Заявник, зокрема, зазначає:
1) встановивши раніше бездіяльність суду апеляційної інстанції щодо ненаправлення належним чином у передбачений законом спосіб копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , який брав участь у справі, проте жодного разу не був присутній в судовому засіданні, суд не зазначив про цей факт, вказавши лише на належність формального повідомлення учасника за зареєстрованою адресою у випадку невручення чи повернення поштової кореспонденції, та упереджено визнав неповажними причини неотримання оскаржуваного судового рішення; встановлене судом неотримання ОСОБА_1 кореспонденції до березня 2022 року хоча формально і вважається належним повідомленням, проте фактично свідчить про його необізнаність про розгляд справи;
2) в ухвалі від 03.04.2023 у цій справі Верховний Суд встановив, що відправка вихідної поштової кореспонденції Центральним апеляційним господарським судом з 25.05.2022 не здійснювалася, ОСОБА_1 копія постанови рекомендованим листом не направлялася, в порядку, передбаченому ст.242 ГПК, не вручалася; проте в ухвалі від 16.10.2023 суд не вказав про цей факт, пославшись лише на факти неотримання відповідачем іншої судової кореспонденції за адресою реєстрації, що немає відношення до вручення оскаржуваного судового рішення; вказане свідчить про упереджене ставлення суду та небажання поновлювати строки на касаційне оскарження;
3) недоречним та упередженим є вказівка в п.38 ухвали від 16.10.2023 про те, що адресу: АДРЕСА_1 вказує сам скаржник у касаційній скарзі як адресу його реєстрації; ОСОБА_1 досі формально зареєстрований в Україні за цією адресою; разом з тим суд не вказав, що поряд із зазначеною адресою реєстрації, скаржник вказав адресу перебування, де фактично проживає за кордоном: АДРЕСА_2; суд, знаючи вказану адресу за кордоном, не направив йому копію ухвали від 16.10.2023 за цією адресою; у зв`язку із зазначеним не є релевантною згадана судом в ухвалі від 16.10.2023 судова практика про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (суду);
4) недоречним, безпідставним та таким, що свідчить про упередженість суду та його побічну заінтересованість у результаті розгляду справи шляхом відстоювання свого ж раніше винесеного судового рішення за результатами касаційного перегляду даної справи є згадування судом в ухвалі від 16.10.2023 про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21 вже перебували на розгляді Верховного Суду за касаційною скаргою ТОВ "Інтермет";
5) навіть якщо наведені в заяві про відвід обставини не можуть свідчити про можливу необ`єктивність чи упередженість суддів, то, з урахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу щодо неупередженості суду касаційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади в Україні, колегія суддів підлягає самовідводу.

Наявні обставини на думку заявника викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності суддів колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д.
Ухвалою Верховного Суду від 31.10.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. від розгляду справи №904/6760/21 визнано необґрунтованою. Передано справу №904/6760/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. від розгляду касаційної скарги у справі №904/6760/21 визначено суддю Огородніка К.М. (03.11.2023).

Розглянувши зазначену заяву, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності та неупередженості відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність та неупередженість судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім або упередженим, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Зі змісту заявленого відводу вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Верховного Суду від 16.10.2023, а зазначені ним підстави для відводу колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням.

У контексті зазначеного, Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.
Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальним рішенням колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д., не свідчить про їх упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість у справі, рішення по якій ще не прийняте, та не є підставою для відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку , якщо вона подана  після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка  її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведенні нею у заяві , визнанні неповажними.
Розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження  здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений  в порядку, встановленому  статтею 32 цього Кодексу. 

Відтак Суд діяв згідно із нормами Господарського процесуального кодексу України. 

З урахуванням викладеного, Судом не виявлено обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д., яким заявлено відвід, отже у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21 слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 ГПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1  про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Кондратової І.Д. від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду
у складі Верховного Суду                                                                     Огороднік К.М.