УХВАЛА

20 жовтня 2023 року 
м. Київ
Справа №  903/238/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Волковицької Н. О., Мачульського Г. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Луцької міської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 (колегія суддів: Бучинська Г. Б., Філіпова Т. Л., Василишин А. Р.) у справі
за позовом Луцької міської ради до фізичної особи-підприємця Романовського Тараса Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державний реєстратор Куклинської сільської ради Ященко Віталій Олегович, про визнання протиправним та скасування рішення, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
У 2023 році Луцька міська рада звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Романовського Тараса Леонідовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Куклинської сільської ради Ященка Віталія Олеговича від 11.09.2020 №  54022231 та про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності у м. Луцьку на вул. Кравчука, 10, шляхом знесення зовнішніх сходів, які прибудовані до об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 2156650607101.
17.05.2023 Господарський суд Волинської області ухвалив рішення про задоволення позову.
26.09.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд прийняв постанову, повний текст якої склав 05.10.2023, про скасування цього рішення в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора і закрив провадження у справі у цій частині; змінив резолютивну частину рішення в частині розподілу судового збору; в решті рішення залишив без змін.
17.10.2023 Луцька міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі і в частині зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції щодо розподілу судового збору та в цих частинах залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Волковицької  Н.  О., Мачульського Г. М.
За правилами пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 ГПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 294 цього ж Кодексу в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Беручи до уваги обґрунтування скаржника підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
За змістом статті 295 цього ж Кодексу учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то в разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Скаржник заявив також клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, яке обґрунтовує тим, що це судове рішення передбачає стягнення з нього судового збору, що може призвести до неможливості здійснення Виконавчим комітетом Луцької міської ради визначених законом функцій у разі накладення арешту на відповідні рахунки. До того ж Луцька міська рада вважає оскаржувану постанову протиправною та наголошує, що в разі її скасування можуть виникнути труднощі щодо повороту виконання цього судового рішення.
Право суду зупинити виконання оскаржуваного судового рішення передбачене абзацом 2 частини четвертої статті 294 та частиною першою статті 332 ГПК України.
З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення (зокрема, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування).
Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.
Верховний Суд виходить з того, що для зупинення виконання (дії) судового (их) рішення (ь), яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Натомість сама лише незгода скаржника з судовими рішеннями не є автоматичною підставою для зупинення виконання або зупинення дії судових рішень, а касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень тільки через те, що скаржник вважає їх незаконними.
Колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається скаржник не є безумовними підставами для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваного судового рішення, що набрало законної сили і є обов`язковим до виконання. 
Водночас набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.
Ураховуючи наведене, клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 234, 287- 290, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Луцької міської ради та здійснити касаційний перегляд постанови у відкритому судовому засіданні 15 листопада 2023 року о 15:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет №   332).
2. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду на зазначену вище адресу або через підсистему "Електронний суд" відзиви на касаційну скаргу до 06 листопада 2023 року, відсутність яких не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.
3. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їх право брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України. 
5. Відмовити у задоволенні клопотання Луцької міської ради про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023.
6. Витребувати з Господарського суду Волинської області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 903/238/23.
7. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Волинської області та Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов
Суддя                                                                                                    Н. О. Волковицька
Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський