УХВАЛА

07 вересня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/6201/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська ТЕС
на рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023
у справі № 910/6201/22
за позовом державного підприємства "Добропіллявугілля-Видобуток"
до публічного акціонерного товариства "Центренерго"
про зобов`язання повернути товар,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська ТЕС (далі - ПАТ "Центренерго") 22.08.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №  910/6201/22, направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.
Статтею 284 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Згідно з частиною другою статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Постанова Північного апеляційного господарського суду у цій справі ухвалена 24.07.2023 (дата складення повного тексту - 27.07.2023), а тому строк на її оскарження закінчився 16.08.2023.
Касаційна скарга подана 22.08.2023, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження зазначеної постанови суду апеляційної інстанції.
До касаційної скарги ПАТ "Центренерго" додано клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає, що копію повного тексту оскаржуваної постанови отримано ним на електронну пошту 03.08.2023.  Однак скаржником не надано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції у справі №  910/6201/22, а додана копія скріншоту поштової скриньки не може бути доказом отримання оскаржуваної постанови, оскільки названа копія подана у іншій справі. 
Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зауважує, що нормами ГПК України не передбачено автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з самим лише посиланням на дату отримання копії оскаржуваного судового рішення. 
Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. 
Разом з тим згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)  якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287  цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287  цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись і який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.
Оскаржуючи у касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Отже правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.
У касаційній скарзі скаржник, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, зазначає, що у постановах Верховного Суду не викладено висновку про застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, вказує на порушення норм права про оцінку доказів, однак не зазначає жодної підстави касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень, передбачених абзацом 1 частини другої статті 287 ГПК України та не визначає підставу касаційного оскарження з урахуванням статті 310 ГПК України (конкретну частину, пункт) з відповідним посиланням на статтю 287 ГПК України, якщо заявник вважає, зокрема, що судом не досліджено та не надано оцінку зібраним у справі доказам. 
При цьому, Суд зауважує, що саме лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм матеріального та процесуального права, які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху зазначаються недоліки такої скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на вищевикладене, касаційну скаргу ПАТ "Центренерго" необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку для приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки в ній не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), а також надати Касаційному господарському суду належний доказ, що підтверджує дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (зокрема, але не виключно поштовий конверт у якому надіслано судом копію оскаржуваної постанови із зазначенням ідентифікатора поштового відправлення згідно якого можливо було б перевірити дату отримання скаржником копію повного тексту оскаржуваної постанови або доказ направлення постанови на офіційну електронну адресу) або навести інші підстави для поновлення строку. 
Враховуючи викладене, касаційна скарга скаржника визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частин другої, третьої статті 292 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу ПАТ "Центренерго" на те, що неусунення названих недоліків протягом визначеного строку матиме наслідком повернення касаційної скарги або відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 174, 234, 288, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд 
У Х В А Л И В:
1.  Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська ТЕС на рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №  910/6201/22 залишити без руху.
2.  Надати публічному акціонерному товариству "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська ТЕС строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. 
3. Верховним Судом в умовах режиму воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України, рекомендовано подавати заяви, клопотання тощо через особистий кабінет в системі "Електронний суд" або на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (kgs@supreme.court.gov.ua) з використанням цифрового підпису.
4.  Роз`яснити публічному акціонерному товариству "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська ТЕС, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя          І.  Колос
Суддя           І.  Булгакова
Суддя                                                                                          Т.  Малашенкова