ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  873/97/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Жуков С. В., Огороднік К. М.,  

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В. 

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"
на ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА-ПОТІЧОК"
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 
у третейській справі №50/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА-ПОТІЧОК"
    2) ОСОБА_1 
    3)     ОСОБА_2 
про стягнення заборгованості 

Учасники справи: 
ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР": Бонтлаб В. В. (адв.); 
ТОВ "ТЕРРА ПОТІЧОК": не з`явився; 
ОСОБА_1 : не з`явився;
ОСОБА_2 : не з`явився; 

1. Стислий зміст заявлених вимог
1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА-ПОТІЧОК" (далі - ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК") звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у справі №50/22 з посиланням на неукладеність третейської угоди та наявність підстав для визнання недійсним договору, в якому міститься третейське застереження.

2. Стислий зміст рішення суду першої інстанції 
2.1.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 задоволено заяву ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК". Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" (далі - ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР") на користь ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК" 1342 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду.
2.2.          Ухвала суду мотивована тим, що склад третейського суду, яким здійснено розгляд третейського спору, не відповідає вимогам   статей 16-19 Закону України "Про третейські суди".

3. Встановлені судом попередньої інстанції фактичні обставини справи 
3.1.          У Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків звернулося ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" з позовом до ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК", ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості, пені, 30% річних, штрафу у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання договірних зобов`язань.
3.2.          Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 позов ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" задоволено частково:
- закрито провадження у справі в частині стягнення індексації ціни товару (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, відсотків річних та частково суми основної заборгованості у загальному розмірі 6201000 грн;
- стягнуто солідарно з ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК",  ОСОБА_1  та  ОСОБА_2  на користь ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" суму заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договором поставки товару №11/22/ЗЛ від 30.11.2021 у розмірі 5026299 грн 24 коп., а також третейський збір у сумі 25500 грн. 
3.3.          У     пункті 9.2 договору поставки товару № 11/22/ЗЛ від 30.11.2021 та пункті 6.2 договорів поруки № П/11/22/ЗЛ від 04.05.2022, укладених між сторонами, погоджено, що третейський розгляд у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським судом відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди.
3.4.          Системний аналіз Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (стаття 17) та Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків  (стаття 9) свідчить, що формування складу суду - визначення та призначення судді у конкретній третейській справі, спір, в якій підлягає розгляду суддею одноособово, віднесено до повноважень голови третейського суду або його заступника, який з цього приводу видає розпорядження.
3.5.          Такі положення зазначеного Регламенту узгоджуються із приписами статей    16,   17 Закону України "Про третейські суди", якими унормовано порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді. Разом з тим недотримання таких вимог свідчить про порушення вимог законності формування складу третейського суду, яка в тому числі також є одним із принципів на яких за   статтею 4 Закону України "Про третейський суд"      утворюється і діє третейський суд.
3.6.          Розгляд третейської справи № 50/22 здійснювався третейським суддею Мамченко Ю. В., який ухвалив оскаржене рішення. 
3.7.          Підставою здійснення розгляду справи вказаним третейським суддею визначено розпорядження голови Третейського суду при Асоціації українських банків Жукова А. М. у справі № 50/22, в якому відсутні такі реквізити, як номер та дата видачі розпорядження.
3.8.          Відтак неможливо достеменно встановити дату прийняття такого розпорядження, дотримання Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків 5-тиденного строку, передбаченого пунктом 2 статті 17 його Регламенту і, як наслідок, дотримання таким судом принципів законності та незалежності при формуванні складу суду.
3.9.          За змістом Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. ДСТУ 4163-2020", прийнятого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144, а також "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 № 97, дата та реєстраційний індекс розпорядження є обов`язковим реквізитами розпорядження як організаційно-розпорядчого документа, наявність належного оформлення яких надає йому юридичної сили, а в зворотному випадку - відсутність таких обов`язкових реквізитів (їх не зазначення) свідчить, що такого документа немає юридичної сили.
3.10.                     Як свідчить зміст пункту 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, саме з наявністю такого реквізиту розпорядження голови третейського суду про призначення складу третейського суду як дата, пов`язується можливість перевірки та надання оцінки дотримання порядку визначення складу суду для розгляду конкретної третейської справи, адже саме дата розпорядження дозволяє перевірити та визначити наявність у третейського судді повноважень на вчинення процесуальних дій у третейській справі з відповідної дати.
3.11.          Відсутність у розпорядженні голови Третейського суду при Асоціації українських банків таких реквізитів як дата його видачі та реєстраційний індекс (номер) ставить під обґрунтований сумнів юридичну силу такого документа та позбавляє можливості перевірити й достеменно встановити момент набуття повноважень (компетенції) третейським суддею для розгляду конкретної справи. За цих умов, склад суду, яким здійснено розгляд третейського спору за наявності відповідних обставин не може бути визнано таким, що відповідає вимогам    статей 16-19 Закону України "Про третейські суди".

4. Стислий зміст апеляційної скарги
4.1.          06.07.2022 ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі №873/97/23 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 та залишити вказане рішення третейського суду без змін.

5. Узагальнені доводи апеляційної скарги
5.1.          Північним апеляційним господарським судом порушено положення частини 4 статті 75, статті 326, 355 ГПК України та залишено поза увагою ухвалу названого суду від 13.02.2023 у справі № 873/32/23, якою задоволено заяву ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 та було надано оцінку вказаному рішенню третейського суду.
5.2.          Висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають ані чинному законодавству України, ані сталій судовій практиці у подібних справах. Зокрема, при постановлені оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 27.04.2023 у справі №874/14/22; від 26.11.2019 у справі №902/201/19, від 04.06.2020 у справі №522/7758/14-ц, від 15.10.2019 у справі №908/1090/18; від 19.09.2019 у справі №910/14842/18, від 22.08.2018 у справі №910/21856/16, від 09.08.2018 у справі №921/184/16-г/10 та від 31.05.2018 у справі №921/759/16-г/7.

6. Позиція інших учасників справи щодо апеляційної скарги
6.1.          Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли, що відповідно до частини третьої статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

7. Апеляційне провадження
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №873/97/23 за апеляційною скаргою ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.08.2023 о 14:45.
7.2.           14.07.2023 до Верховного Суду надійшла заява представника ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.3.          Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2023 вищезгадану заяву задоволено та вирішено забезпечити участь представника ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" у судовому засіданні у справі №873/97/23, призначеному на 15.08.2023 о 14:45, в режимі відеоконференції відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021.
7.4.           14.08.2023 до Верховного Суду надійшла заява від Жукова Анатолія Михайловича (голови Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків) про залучення його до участі у справі, за змістом якої заявник вважає, що рішення суду першої інстанції впливає на його права та обов`язки як голови третейського суду щодо призначення третейських суддів на розгляд справи, а також на права сторін спору розглянути його належним складом суду. Також Жуков А. М. у поданій заяві просить Суд скасувати оскаржувану ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі № 873/97/23 та прийняти рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду у справі №50/22.
7.5.          Присутній у судовому засіданні 15.08.2023 представник скаржника підтримав вищезгадану заяву та просив Суд її задовольнити.
7.6.          Колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні заяви про залучення до участі у справі Жукова А. М. з огляду на наступне:
- згідно з положеннями частини другої статті 50 ГПК України у разі, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору;
- заявник не є стороною спірних правовідносин у справі №    873/97/23 і суд не прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи;
- оскаржувана ухвала Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 не впливає на права та обов`язки Жукова А. М. як голови Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків щодо призначення третейських суддів на розгляд справи, вона не містить жодних посилань і застережень щодо прав або обов`язків заявника. 
7.7.          Зважаючи на відмову у задоволенні заяви Жукова А. М. , викладені в цій заяві аргументи стосовно скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі № 873/97/23 колегією суддів не розглядаються.
7.8.          В судовому засіданні 15.08.2023 представник ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити. 
7.9.          Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання 15.08.2023 не забезпечили, заяви або клопотання з цього приводу до Суду не надходили.
7.10.          Колегія суддів враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
7.11.                    Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана обов`язковою, до визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 15.08.2023, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників відповідачів у третейській справі.

8. Позиція Верховного Суду 
8.1.          За змістом частини другої статті 24, частини другої статті 25 та частини другої статті 253 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом; Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
8.2.          Частиною першою статті 346 ГПК України передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
8.3.          Відповідно до частини третьої статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. 
8.4.          Частиною четвертою цієї статті ГПК України визначено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.
8.5.          Згідно з частиною першою статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.
8.6.          Відповідно до частини другої цієї статті ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України "Про третейські суди".
8.7.          Перелік підстав, за яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
8.8.          Таким чином, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та по суті заявлених та розглянутих вимог, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України. 
8.9.          Суд звертається до усталеної практики Верховного Суду з вирішення подібних спорів, зокрема до висновків, наведених в постановах від 20.07.2021 у справі №873/11/21, від 15.07.2021 у справі №876/20/21, від 10.06.2021 у справах №873/16/21, №873/13/21, №873/63/20, від 26.05.2021 у справі №873/17/21.
8.10.                    Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК",  ОСОБА_1 ,      ОСОБА_2  про стягнення заборгованості, пені, 30% річних, штрафу у зв`язку з неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договором поставки товару №11/22/ЗЛ від 30.11.2021.
8.11.                    Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 вищезгаданий позов було задоволено частково, а саме:
- закрито провадження у справі в частині стягнення індексації ціни товару (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, відсотків річних та частково суми основної заборгованості у загальному розмірі 6201000 грн;
- стягнуто солідарно з ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК",      ОСОБА_1  та ОСОБА_2 на користь ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" суму заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання зобов`язань за договором поставки товару №11/22/ЗЛ від 30.11.2021 у розмірі 5026299,24 грн, а також третейський збір у сумі 25500 грн. 
8.12.                    ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК" подало заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.01.2023 у третейській справі №50/22, зазначаючи про те, що третейська угода є неукладеною, а також про наявність підстав для визнання недійсним договору поставки товару №11/22/ЗЛ від 30.11.2021, в якому міститься третейське застереження, у зв`язку з чим заявником було подано позов до Господарського суду Сумської області про визнання вищеназваного договору недійсним. 
8.13.                    За результатами розгляду заяви ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК" Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про її задоволення, але не з наведених заявником підстав, а у зв`язку з невідповідністю вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення у третейській справі №50/22.
8.14.                    З цього приводу Суд зазначає, що, попри закріплені загальними положеннями статей 13, 14 ГПК України такі принципи господарського судочинства, як змагальність та диспозитивність, за змістом яких суд досліджує та оцінює ті підстави для скасування рішення третейського суду, які були заявлені заявником, спеціальна норма частини четвертої статті 349 ГПК    України передбачає, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.
8.15.                    Тобто, розглядаючи заяву про скасування рішення Третейського суду,  суд має перевірити, наявність інших підстав для скасування рішення третейського суду, визначених статтею 350 цього ГПК України, про які хоча і не було зазначено в доводах заявника в заяві про скасування рішення третейського суду, однак які потребують перевірки на предмет їх наявності/відсутності.
8.16.                    Однією із таких підстав скасування рішення третейського суду є невідповідність вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято рішення (пункт 4 частини другої статті 350 ГПК України).
8.17.                    Законодавчі вимоги до складу третейського суду та порядку його формування у третейській справі урегульовані Законом України "Про третейські суди".
8.18.                    Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).
8.19.                    Згідно із частиною четвертою статі 10 Закону України "Про третейські суди" порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюється цим Законом та регламентом третейського суду. 
8.20.                    Регламент третейського суду повинен визначати, зокрема, порядок формування складу третейського суду. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (частина п`ята статті 10 Закону України "Про третейські суди").
8.21.                    Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.
8.22.                    Згідно із частинами першою, другою статті 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами. 
8.23.                    Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у     пункті 9.2 договору поставки товару № 11/22/ЗЛ від 30.11.2021 та пункті 6.2 договорів поруки № П/11/22/ЗЛ від 04.05.2022 сторонами погоджено, що третейський розгляд у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським судом відповідно до Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди.
8.24.                    Згідно із пунктом 1 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею.
8.25.                    Пунктом 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків визначено, що якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви голова третейського суду або заступник повинен призначити суддю.
8.26.                    Статтею 9 Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків визначено, що голова третейського суду з питань, що належить до його повноважень, видає накази і розпорядження.
8.27.                    За змістом наведених положень Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та Положення, формування складу суду - визначення та призначення судді у конкретній третейській справі, спір, в якій підлягає розгляду суддею одноособово, віднесено до повноважень голови третейського суду або його заступника, який з цього приводу видає розпорядження.
8.28.                    Ці положення Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків узгоджуються із приписами статей 16, 17 Закону України "Про третейські суди", якими унормовано порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді та відповідають змісту третейського застереження, погодженого в розділі 9 Договору поставки та в розділі 6 Договорів поруки сторонами кожної із цих угод.
8.29.                    Таким чином, визначення та призначення судді у конкретній третейській справі має відбуватися з дотриманням порядку призначення судді для розгляду справи, визначеного Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.
8.30.                    Недотримання вимог пункту 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків щодо строку вчинення головою третейського суду або його заступником дій з призначення судді для розгляду третейської справи, що обмежене часовим проміжком - пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви, свідчить про порушення вимог законності формування складу третейського суду, яка (законність) також є однією із засад, на яких за статтею 4 Закону України "Про третейський суд" утворюється і діє третейський суд.
8.31.                    Вимога щодо розгляду справи судом, встановленим законом, яка застосовна до розгляду справ третейським судом, окрім іншого, передбачає дотримання вимог щодо призначення складу суду у конкретній справі, а, отже, вимагає перевірки легітимності участі судді у розгляді відповідної справи.
8.32.                    При цьому, враховуючи наведені в статті 2 Закону України "Про третейські суди" положення, якими законодавець визначає третейський суд - як недержавний незалежний орган, що утворюється для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин; третейського суддю, як особу, призначену чи обрану для вирішення спорів у третейському суді; третейський розгляд - як процес вирішення спору і прийняття рішення третейським судом; сторін третейського розгляду, якими є позивач та відповідач, де відповідач є фізичною та юридичною особою, яким пред`явлено позовні вимоги, Суд зазначає, що видаючи розпорядження про призначення третейського судді для вирішення спору у третейському суді, голова третейського суду або його заступник у відповідному розпорядженні, окрім безпосередньо третейського судді, предмету спору, також зазначає сторін цього спору.
8.33.                    У справі, яка переглядається, розгляд третейської справи №50/22 за вимогами позивача здійснений та оскаржене рішення Третейського суду ухвалено третейським суддею Мамченко Ю. В.
8.34.                    Підставою здійснення розгляду справи третейським суддею Мамченко Ю. В. визначено розпорядження голови Третейського суду при Асоціації українських банків Жукова А. М. у справі №50/22 (аркуш справи 86 третейської справи).
8.35.                    Зі змісту вказаного розпорядження голови Третейського суду про призначення складу третейського суду вбачається, що це розпорядження видано з призначенням судді третейського суду Мамченко Ю.В. "відповідно до ч.2 ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та третейського застереження, що міститься у договорі ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" до ТОВ "ТЕРРА-ПАРТНЕР", ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 ". 
8.36.                    Між тим сторонами у справі №50/22, у якій Третейський суд ухвалив оскаржуване рішення, є ТОВ "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" - позивач та ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відповідачі. Вказане у розпорядженні ТОВ "ТЕРРА-ПАРТНЕР" не є стороною відповідного спору та учасником третейської справи.
8.37.                    Крім цього, за змістом пункту 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, саме з наявністю такого реквізиту, як дата в розпорядженні голови третейського суду про призначення складу третейського суду пов`язується можливість перевірки та надання оцінки дотримання порядку визначення складу суду для розгляду конкретної третейської справи, адже саме дата розпорядження дозволяє перевірити та визначити наявність у третейського судді повноважень на вчинення процесуальних дій у третейській справі з відповідної дати.
8.38.                    Звідси, відсутність у розпорядженні голови Третейського суду при Асоціації українських банків такого реквізиту, як дата його видачі ставить під обґрунтований сумнів юридичну силу такого документа та позбавляє можливості перевірити й достеменно встановити момент набуття повноважень (компетенції) третейським суддею для розгляду конкретної справи.
8.39.                    Як вбачається з матеріалів справи, в наявному у третейській справі розпорядженні голови Третейського суду про призначення складу третейського суду у справі №50/22 відсутні відомості щодо дати видачі цього розпорядження, тобто відсутній такий реквізит, як дата видачі розпорядження.
8.40.                    У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що склад суду, яким здійснено розгляд третейського спору з ухваленням оскаржуваного рішення не відповідає вимогам статей 16-19 Закону України "Про третейські суди".
8.41.                    При цьому посилання скаржника на помилкове врахування та застосування судом попередньої інстанції Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015, а також Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. ДСТУ 4163-2020", прийнятого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144,  та "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 №97, не змінює встановленої судом обставини щодо відсутності у розпорядженні голови Третейського суду про призначення складу третейського суду у справі №50/22 дати видачі цього розпорядження.
8.42.                    Твердження скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права (пункт 5.1 даної постанови) у зв`язку з неврахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №873/32/23, якою вирішено видати виконавчі документи на примусове виконання рішення третейського суду від 09.01.2023 у третейській справі №50/22, є помилковими з огляду на наступне. 
8.43.          Так, на переконання скаржника, вищезгаданою ухвалою від 13.02.2023 у справі № 873/32/23 встановлено відсутність підстав для відмови у видачі такого наказу, до яких за змістом статті 355 ГПК України належить і питання щодо відповідності вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято рішення, а тому у даному випадку має місце преюдиція, яку проігноровано судом першої інстанції під час розгляду заяви про скасування рішення третейського суду від 09.01.2023 у третейській справі №50/22. 
8.44.          Дійсно, згідно з положеннями частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
8.45.          З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п.32 постанови від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (провадження №12-144гс18), преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. 
8.46.          В ухвалі від 13.02.2023 у справі №873/32/23, на яку посилається скаржник, наведено загальний висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відсутні.
8.47.          Водночас, у мотивувальній частині згаданої ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі № 873/32/23 відсутні відомості щодо дослідження судом положень Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (в частині встановлених строків вчинення головою третейського суду або його заступником дій з призначення судді для розгляду третейської справи) та дослідження безпосередньо розпорядження з призначенням у справі № 50/22 судді третейського суду Мамченко Ю. В., яке не має такого реквізиту, як дата його складання. 
8.48.          Преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №907/762/16).
8.49.          Твердження в апеляційній скарзі про те, що Північним апеляційним господарського суду в ухвалі від 13.02.2023 у справі №873/32/23 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Третейського суду від 09.01.2023 у третейській справі №50/22 було надано оцінку вказаному рішенню третейського суду ґрунтується на помилковому тлумаченні скаржником положень ГПК України, оскільки при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не оцінює законність і обґрунтованість рішення третейського суду, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 ГПК України. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/8665/17, від 04.06.2019 у справі №873/8/19, від 27.06.2019 у справі №873/19/19, від 11.07.2019 у справі №910/8692/17, від 13.11.2019 у справі №873/51/19, від 24.12.2019 у справі №870/45/19, від 06.03.2020 у справі №873/108/19.
8.50.          Зважаючи на викладене, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1 цієї постанови) про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема статей 75, 355 ГПК України як такі, що не знайшли свого підтвердження. 
8.51.                    Доводи скаржника про не врахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених у наведеному скаржником переліку постанов (пункт 5.2 цієї постанови), відхиляються колегією суддів, оскільки:
- згідно з постановою від 27.04.2023 у справі № 874/14/22 вирішувалося питання про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, натомість у справі №873/97/23, що переглядається, подано заяву про скасування рішення третейського суду;
- у постановах від 26.11.2019 у справі №902/201/19, від 04.06.2020 у справі №522/7758/14-ц, від 15.10.2019 у справі №908/1090/18 містяться висновки стосовно преюдиціальності та принципу правової визначеності, а у постановах від 19.09.2019 у справі №910/14842/18, від 22.08.2018 у справі №910/21856/16, від 09.08.2018 у справі №921/184/16-г/10 та від 31.05.2018 у справі №921/759/16-г/7 - стосовно  принципу правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. При цьому скаржник посилається на вказані постанови у контексті неврахування судом попередньої інстанції ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі № 873/32/23 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду. Однак, як уже зазначалося вище, під час розгляду заяви про видачу виконавчого документу судом не перевіряється  законність і обґрунтованість рішення третейського суду, а лише встановлюється наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа.
8.52.                    Відтак, вищенаведені висновки, які скаржник вважає безпідставно не врахованими судом першої інстанції під час розгляду заяви про скасування рішення третейського суду у справі №50/22, зроблені у неподібних правовідносинах та не є релевантними для цієї справи.
8.53.          Отже, за результатами перегляду оскаржуваного рішення колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що розгляд спору між сторонами у третейській справі №50/22 та ухвалення оскаржуваного рішення здійснено незаконним складом Третейського суду, що є підставою для скасування такого рішення згідно з пунктом 4 частини другої статті 350 ГПК    України.
8.54.                    При цьому Суд зазначає, що у разі встановлення господарським судом такого порушення як ухвалення рішення незаконним складом третейського суду, наявність/відсутність інших, хоча і передбачених законом підстав для скасування рішення третейського суду, втрачає своє процесуальне значення, оскільки незаконність складу третейського суду при ухваленні ним рішення знецінює законність цього рішення незалежно від того, чи були інші підстави для його скасування. 
8.55.                    У разі якщо господарський суд встановить, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, то у господарського суду відсутня необхідність досліджувати та встановлювати на предмет наявності інші передбачені законом підстави для скасування рішення третейського суду (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.05.2023 у справі № 873/110/21).
8.56.                    Суд також зазначає, що відповідно до частини третьої статті 350 ГПК України скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.
8.57.                    Тому аргументи ТОВ "ТЕРРА-ПОТІЧОК" щодо неукладеності третейської угоди та наявності підстав для визнання недійсним договору, в якому міститься третейське застереження, можуть бути предметом розгляду за умови законного складу третейського суду, яким приймається відповідне рішення.
8.58.                    З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про наявність підстав для скасування рішення третейського суду у третейській справі №50/22 зроблений відповідно до норм законодавства та встановлених обставин справи.
8.59.                    Аргументи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку суду першої інстанції та не доводять неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення. Відтак, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
9.1.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
9.2.          Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
9.3.           За результатами перегляду оскарженого судового рішення Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у цій справі відсутні і апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

10. Судові витрати
10.1.          Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за її подання згідно зі статтею 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 269, 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у справі №873/97/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський
Судді                                                                                С. В. Жуков 
                                                                                К. М. Огороднік