УХВАЛА

28 вересня 2023 року 
м. Київ

cправа №  908/2663/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури
на рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2023
у справі № 908/2663/22
за позовом малого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Янтарь"
до комунальної установи "Запорізький обласний центр молоді" Запорізької обласної ради
про стягнення 1   898   634,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (далі - Прокурор) 19.09.2023 через систему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2023 (дата складення повного тексту постанови - 31.08.2023) у справі №   908/2663/22 в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами частини четвертої статті 294 ГПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги посилається на підставу касаційного оскарження передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: пункт 6 частини другої статті 35, частину третю статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 626, 837, 877 Цивільного кодексу України, пункти 5, 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №   228, частин третьої, четвертої статті 48 Бюджетного кодексу України у спірних правовідносинах (зокрема, наявності/відсутності правових підстав для стягнення коштів за надання додаткових робіт з капітального ремонту будівлі за рахунок бюджетних коштів поза межами бюджетного зобов`язання та без погодження з розпорядником бюджетних коштів вищого рівня відповідно до законодавства про публічні закупівлі);
також вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, приписів статей 13, 73, 76-79, 86, 236 ГПК України; посилається на не дослідження та не надання належної оцінки наявним у матеріалах справи умовам договору підряду, пункт 2.2 якого передбачає, що зведений кошторисний розрахунок є твердим та не підлягає змінам, після укладення даного договору підрядник не має права вимагати збільшення зведеного кошторисного розрахунку у зв`язку із будь-яким зростанням (істотним або неістотним) вартості матеріалів та/або устаткування та/або робіт (послуг), що виконуються; крім того, розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі Бюджетного кодексу України (п. 10.2 Договору);
на думку скаржника, розглядаючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій не застосовували положення статті 143 Конституції України, статей 626, 837, 877 Цивільного кодексу України, статті 48 Бюджетного кодексу України, статей 35, 36 Закону України "Про публічні закупівлі", незважаючи на те, що правовідносини сторін є комплексними, містять елементи публічних правовідносин у сфері молоді, фізичної культури та спорту, бюджетних правовідносин, відносин у сфері публічних закупівель та є майновими господарськими правовідносинами з надання робіт суб`єктом господарювання.
Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що матеріали касаційної скарги Прокурора відповідають вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту та на стадії прийняття не є очевидно неприйнятними і є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.
При цьому, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.
Судом встановлено, що скаржником до матеріалів касаційної скарги додано докази надсилання копії касаційної скарги і доданих до неї документів, зокрема, малому підприємству товариству з обмеженою відповідальністю "Янтарь" на адресу: вул. Перемоги, буд. 21/8, кв.   1, м. Запоріжжя, 69001. Зазначене убачається із опису вкладення листа із відбитком штемпеля поштового відділення та списку згрупованих відправлень. 
Однак, у касаційній скарзі Прокурора та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено іншу адресу малого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Янтарь", а саме: вул. Ботанічна, буд. 1/6, м. Бориспіль (з), Київська область, 08301.
Отже, на виконання вимог статті 291 ГПК України, скаржнику необхідно надати суду докази надсилання копій касаційної скарги і доданих до неї документів малому підприємству товариству з обмеженою відповідальністю "Янтарь" на адресу місцезнаходження юридичної особи. 
Керуючись статтями 234, 287, 290, 291, 294 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.   Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2023 у справі №   908/2663/22.
2.   Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 02 листопада 2023 року о 12:30 у приміщенні суду за адресою: м.   Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань №   302.
3.   Учасники справи мають право подати відзив на касаційну скаргу до 13   жовтня   2023   року. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.
4. На виконання вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури необхідно надати докази направлення копії касаційної скарги малому підприємству товариству з обмеженою відповідальністю "Янтарь".
5.   Представники учасників судового процесу повинні при собі мати оригінал та належним чином посвідчені копії документів, які підтверджують їх повноваження на представництво/самопредставництво з урахуванням приписів частини 4 статті 1312, підпункту 11   пункту 161 розділу XV Перехідних положень Конституції України та статті 56 Господарського процесуального кодексу України.
6.   Явку представників сторін у судове засідання визнати необов`язковою. 
7. Верховним Судом в умовах режиму воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України, рекомендовано подавати заяви, клопотання тощо через особистий кабінет в системі "Електронний суд" або на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (kgs@supreme.court.gov.ua) з використанням цифрового підпису.
8.   Витребувати матеріали справи №   908/2663/22 господарського суду Запорізької області за позовом малого підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Янтарь" до комунальної установи "Запорізький обласний центр молоді" Запорізької обласної ради про стягнення 1   898   634,79 грн.
9.   Копію ухвали надіслати господарському суду Запорізької області, Центральному апеляційному господарському суду та учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя          І.   Колос

Суддя          І.   Бенедисюк

Суддя          Т.   Малашенкова