УХВАЛА

12 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/97/22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехсервіс" (далі - Товариство) 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023
за позовом  Товариства 
до акціонерного товариства "Украгазвидобування"
про стягнення 6 893 153,06 грн та розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:
Товариство 23.06.2023 (через систему "Електронний суд") подало до Касаційного господарського суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 зі справи №    910/97/22.
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках :
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Зміст касаційної скарги свідчить, що підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду,  викладених у постановах, які скаржник зазначає у скарзі.
Разом з тим скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваної постанови припустився порушення норм процесуального права, яке полягало в ігноруванні судом доречних аргументів скаржника, викладених ним, зокрема, у відзиві, що згідно з пунктом 3 частини третьої статті 310 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.
Водночас згідно з наведеними приписами процесуального закону, оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої  статті 287 ГПК України, слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. 
При цьому якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, повинно бути зазначено яке саме клопотання суд необґрунтовано відхилив про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Однак касаційна скарга Товариства не містить зазначення того, яке саме клопотання скаржника про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи було необґрунтовано відхилено судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваної в касаційному порядку постанови, а також належного обґрунтування у чому саме полягало порушення судом норм процесуального права (яких саме) при відхилені такого клопотання, а посилання скаржника на те, що апеляційним судом проігноровано доречні аргументи скаржника, викладені, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу, не можуть братися Судом до уваги, оскільки частиною третьою статті 310 ГПК України не передбачено такої підстави для скасування судового рішення як ігнорування будь-яких доречних аргументів.
Разом з тим Суд зауважує, що наведений скаржником пункт 3 частини першої статті 310 ГПК України є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, однак не може бути підставою для відкриття касаційного провадження, без посилання скаржника на  відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження.
Тобто, вказана незгода скаржника із судовим рішенням наведена також без взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
З огляду на викладене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить належного обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга .
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству  необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: 
- уточнити підстави касаційного оскарження та зазначити яке саме клопотання скаржника було відхилене судом апеляційної інстанції під час ухвалення судового рішення та обґрунтувати у чому полягало порушення норм процесуального права (яких саме), що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, яке оскаржується з підстави, передбаченої пунктом 3 частини третьої     статті 310 ГПК України у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмехсервіс"  на Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 зі справи                               №    910/97/22 залишити без руху.
2.    Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Спецмехсервіс" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.    Київ, вул. О.    Копиленка, 6.
3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Спецмехсервіс", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                                      І. В.  Булгакова