ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ

Справа № 922/3457/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О.О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.,
за участю секретаря судового засідання Солоненко А.В.,

за участю представника:
Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк":             Мосійчук Я. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023
у складі колегії суддів: Фоміної В. О. - головуючої, Крестьянінова О. О.,                 Шевель О. В.
та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 (в частині розгляду грошових вимог Акціонерного товариства "Укрексімбанк")
у складі судді Кононової О. В.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД"
про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог та заперечень щодо заяви

1. Господарським судом Харківської області здійснюється провадження у справі № 922/3457/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" (далі - ТзОВ "Торговий дім Агродар", ініціюючий кредитор)              до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД"              (далі - ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", боржник) про банкрутство.

2. 18.10.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"        (далі - АТ "Укрексімбанк", банк, скаржник) від 18.10.2021 вх. № 24257 з грошовими вимогами до ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", в якій заявник         просить суд визнати його грошові вимоги до боржника на загальну суму            349 156 245,50 грн, з яких: 4 540,00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів; 290 214 124,50 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 58 937 581,00 грн - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та погашаються позачергово.

3. Заява АТ "Укрексімбанк" мотивована наявністю у нього грошових вимог до боржника, які виникли через неналежне виконання ТзОВ "Торговий дім Агродар" як позичальником зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 16.03.2016 № 68116N2, для забезпечення виконання зобов`язань за яким між                         АТ "Укрексімбанк" (іпотекодержатель, заставодержатель, кредитор) та               ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (іпотекодавець, заставодавець, поручитель) укладено іпотечний договір від 17.06.2016 № 68116214, договір застави                від 14.06.2016 № 68116213, а також договори поруки від 16.03.2016 № 68116Р10 та від 23.05.2019 № 19-722P0025.

4. ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" у письмових запереченнях щодо заяви                  АТ "Укрексімбанк" вимоги банку визнав частково в сумі 316 848 631,79 грн, заперечивши проти нарахування відсотків за користування кредитними коштами після пред`явлення банком позичальникові вимоги про дострокове повне погашення заборгованості. Крім того, за твердженням боржника, вимоги АТ "Укрексімбанк" є такими, що повністю забезпечені заставою майна           ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", оскільки боржником самостiйно було замовлено звіт про незалежну оцінку у ТзОВ "Оціночна компанія Аргумент" нерухомого та рухомого майна заводу рослинних олій, що належить ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", розташованого за адресою: Луганська область, Троїцький район,                 смт Троїцьке, вул. Чкалова, 16, згідно якого станом на 07.04.2020 вартість майнового комплексу становить 317 965 000,00 грн. Зазначена сума повністю покриває суму заборгованості боржника перед банком, яка визнається            ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

5. Розпорядник майна ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" - арбітражний керуючий Саутенко Сергій Олегович (далі - розпорядник майна боржника Саутенко С. О.) у повідомленні про розгляд вимог АТ "Укрексімбанк" зазначив, що згідно звіту про незалежну оцінку майна ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (дата оцінки - 07.04.2020) справедлива ринкова вартість предмету застави складає 317 965 000,00 грн, а тому вимоги кредитора в межах зазначеної суми є забезпеченими та підлягають погашенню позачергово. Крім того, розпорядник майна боржника Саутенко С. О. не визнав кредиторські вимоги банку до боржника в сумі 32 303 073,71 грн, зауваживши про невірне нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, яке здійснювалось одночасно із нарахуванням інфляційних втрат та процентів річних. За наведеного, розпорядник майна ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" Саутенко С. О. зазначив, що визнанню підлягають вимоги банку в загальній сумі 316 848 631,79 грн, яка є меншою, ніж справедлива ринкова вартість предмету застави, а тому ним визнаються кредиторські вимоги                               АТ "Укрексімбанк" до ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та включаються до реєстру вимог кредиторів на загальну суму 316 853 171,79 грн таким чином: 4 540,00 грн (судовий збір за подання заяви у справі про банкрутство) - перша черга та        316 848 631,79 грн - борг окремо внесений до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

6. 16.03.2016 мiж АТ "Укрексімбанк" та ТзОВ "Торговий дiм Агродар" (позичальник) укладено генеральну кредитну угоду № 68116N2                            (далі - генеральна кредитна угода) з лімітом кредитування у розмiрi                 319 516 000,00 грн в рамках якої були укладенi такі кредитнi договори зi змiнами та доповненнями:
- від 23.05.2019 № 19-72KV0016 (кредитний договір 1) з лімітом кредитування у розмiрi 72 405 472,40 грн (17 900 000,00 грн, 2 042 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,95 % рiчних (UAH), 8,95 % річних (USD), 6,5 % рiчних (EUR), кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно кредитного договору - 23.08.2020;
- вiд 11.09.2018 № 18-72КV0019 (кредитний договір 2) з лiмiтом кредитування у розмiрi 2 649 413,31 USD з фіксованою процентною ставкою 7,7 % рiчних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно кредитного договору - 10.09.2021;
- від 14.06.2016 № 68116К8 (кредитний договір 3) з лiмiтом кредитування у розмiрi 3 052 832,80 грн з фіксованою процентною ставкою 20,95 % річних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно кредитного договору - 26.01.2021;
- від 10.03.2017 № 68117К3/ЕЕР-119-EXIM (кредитний договір 4) з лімітом кредитування у розмiрi 7 663 035,86 грн з фіксованою процентною ставкою 18,00 % річних, кінцевий термін погашення кредиту згідно кредитного договору - 10.03.2022;
- вiд 13.10.2016 № 68116К17 (кредитний договір 5) з лімітом кредитування у розмiрi 3 286 627,53 грн, з фіксованою процентною ставкою 20,95 % рiчних, кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно кредитного договору - 15.03.2021;
- від 07.06.2019 № 19-72КV0019 (кредитний договiр 6) з лiмiтом кредитування у розмiрi 104 976 186,90 грн (20 361 912,90 грн, 3 170 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5 % річних (UAH), 9,5 % рiчних (USD), 6,5% річних (EUR), кiнцевий термін погашення кредиту згiдно кредитного договору - 01.09.2020;
- вiд 06.09.2019 № 19-72КV0026 (кредитний договір 7) з лімітом кредитування у розмiрi 13 879 944,00 грн (520 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5 % річних (UAH), 9,5 % рiчних (USD), 7,5 % рiчних (EUR), кінцевий термін погашення кредиту згiдно кредитного договору - 31.08.2020;
- від 23.05.2019 № 19-72КО0014 (кредитний договір 8) з лiмiтом            кредитування у розмiрi 19 999 545,38 грн, з фіксованою процентною ставкою                                  20,3 % рiчних (UAH), кінцевий термiн погашення кредиту згiдно кредитного договору - 31.08.2020.

7. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", укладено іпотечний договір від 17.06.2016 № 68116Z14 (зі змінами та доповненнями) (далі - договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 3916 (далі - іпотечний договір).

8. Предметом іпотеки за договором іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер 4425455100:03:001:0380 та комплекс об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Луганська область Троїцький район, смт Троїцьке, вул. Чкалова, буд. 16), а саме: адміністративний корпус № 2 літ. Б-2, б, Пг, площею 564,4 кв. м, будівля електрощитової літ. Б площею 24,5 кв. м, вагова № 1 літ. В, в, в1, площею 14,9 кв. м, цех екстракції масла літ. В, площею 340,7 кв. м, пост № 1 літ. Г, площею, 6,1 кв. м, резервуарний склад розчинника літ. Г, маслоналивна станція літ. Д, площею 16,3 кв. м, насосна зворотнього водопостачання літ. Д, будівля насосної станції літ. Ж, будівля, гаражу літ. З, площею 552,8 кв. м, будівля парокотельного цеху літ. І, площею 235,1 кв. м, будівля цеху грануляції літ. К, площею 196,0 кв. м, будівля маслопресового цеху літ. Л, площею 1174,1 кв. м, будівля підстанції літ. М, приймальна яма зерна літ. Н, площею 23,5 кв. м, побутове приміщення № 2 літ. О, площею 5,8 кв. м, будівля топочної зерносушарки літ. П, площею 66,1 кв. м, будівля башти літ. Р, площею 267,8 кв. м, будівля операторної літ. С, площею        65,8 кв. м, будівля силосного корпусу літ. Т, площею 1 773,6 кв. м, побутове приміщення № 3 літ. У, площею 14,2 кв. м, убиральня літ. Ф, будівля матеріального складу літ. Х, площею 116,1 кв. м, будівля майстерні літ. Ц, площею 128,2 кв. м, будівля підстанції літ. Ч, будівля сілосного корпусу літ. Ш, Щ, площею 917,1 кв. м, будівля шротосховища № 2 літ. Є, площею 235,0 кв. м, будівля адміністративно-лабораторного корпусу літ. Ю, площею 354,4 кв. м, будівля шротосховища з навісом літ. Я, я, площею 619,9 кв. м, будівля прохідної № 2 літ. Й, й, площею 35,3 кв. м, огорожа № 1 - 9, пожежні водосховища літ. І, ІІ, транспортна естакада літ. ІІІ, міні елеватори літ. IV, бункер лузги літ. V, димова труба літ. VI, водонапірна башта Рожновського літ. VII, резервуари РВС-400          літ. VIII, зерносушарка ДСП-50 літ. IX, градирня зворотнього циклу літ. X, резервуар 600 м3 літ, XI, - загальна площа 7 747,7 кв. м.

9. Також для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральною кредитною угодою, серед іншого, мiж АТ "Укрексімбанк" та           ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" укладено договір застави від 14.06.2016                 № 68116Я13 (далі - договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О. В. та зареєстрований в реєстрi за № 3743 (далі - договір застави), предметом якого є обладнання олійно-екстракційного заводу (виробниче, технологiчне, енергетичне, котельне, обладнання елеватору, обладнання, що використовується для переробки насіння соняшника та продуктів його переробки, обладнання для екстракції соняшникової олії з соняшникового жмиху органічними розчинниками, допомiжне обладнання, iнструменти, iнвентар тощо).

10. Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та             ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" укладено договір поруки від 16.03.2016                     № 68116Р10 (далі - договір поруки 1), а також для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором вiд 23.05.2019                           № 19-72КО0014 - мiж АТ "Укрексімбанк" та ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" укладено договiр поруки від 23.05.2019 № 19-722P0025 (далі - договір поруки 2). 

11. За пунктом 2.1. договорів поруки поручитель зобов`язується солідарно вiдповiдати перед кредитором за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

12. Відповідно до пункту 3.1.1 договорів поруки кредитор має право у        випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступниками позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника.

13. Пунктом 4.2.1 договорів поруки визначено обов`язок поручителя не         пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення кредитора про невиконання позичальником основного зобов`язання, без будь яких заперечень сплатити кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.
14. Згідно наданих банком розрахунків, заборгованість боржника в розрізі кожного з кредитних договорів (станом на 12.09.2021) становить:
- заборгованість за кредитним договором від 14.06.2016 № 68116К8 становить       2 081683,61 грн та складається з таких сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - 1 599 976,40 грн, заборгованість по процентам                         за користування кредитом - 211 447,27 грн, комісія за управління              кредитом - 421,36 грн, 3 % рiчних (стаття 625 Цивільного кодексу України          (далі - ЦК України) - 61 044,80 грн, втрати від інфляції - 208 793,78 грн;
- заборгованість за кредитним договором вiд 13.10.2016 № 68116К17 становить 4 422482,81 грн та складається з таких сум заборгованостi: заборгованість за основним боргом - 3 286 627,53 грн, заборгованість по процентам                           за користування кредитом - 721 063,25 грн, комісія за управління              кредитом - 3 828,08 грн, 3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - 99 290,31 грн, втрати від інфляції - 311 673,64 грн; 
- заборгованість за кредитним договором вiд 10.03.2017                                            № 68117К3/ЕЕP-119-EXIM становить 10 026 931,63 грн та складається з таких сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - 7 663 035,86 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 444 482,30 грн, комісія за управління кредитом - 69 398,57 грн, пені - 6,64 грн,                                           3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - 206 631,66 грн, втрати від інфляції -             643 376,60 грн;
- заборгованість за кредитним договором вiд 11.09.2018 № 18-72КV0019 становить еквівалент 78 944 836,91 грн та складається з таких                               сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - еквівалент                         70 809 279,89 грн, заборгованість по процентам за користування              кредитом - еквівалент 5 709 784,26 грн, комiсiя за управління                   кредитом -  683 068,06 грн, пені - 41,64 грн, 3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - еквівалент 1 700 688,23 грн, втрати від інфляції - 41 974,83 грн;
- заборгованість за кредитним договором вiд 23.05.2019 № 19-72KV0016 становить еквівалент 85 931 328,33 грн та складається з таких сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - еквівалент                         72 475 308,80 грн, заборгованість по процентам за користування              кредитом - еквівалент 8 818 364,96 грн, комісія за управління  кредитом -        266 422,70 грн, 3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - еквівалент  2 408 015,92 грн, втрати від інфляції - 1 963 215,95 грн;
- заборгованість за кредитним договором вiд 07.06.2019 № 19-72KV0019 становить еквівалент 124 647 502,73 грн та складається з таких сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - еквівалент                        105 084 600,90 грн, заборгованість по процентам за користування            кредитом - еквівалент 12 800 036,93 грн, комісія за управління кредитом -                 1 021 503,10 грн, 3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - еквівалент                                 3 453 457,38 грн, втрати від інфляції - 2 287 904,73 грн;
- заборгованість за кредитним договором від 06.09.2019 № 19-72KV0026 становить еквівалент 15 862 283,68 грн та складається з таких сум заборгованості: заборгованість за основним боргом - еквівалент                         13 897 728,00 грн, заборгованість по процентам за користування                                                кредитом - еквівалент 1 382 631,51 грн, комісія за управління кредитом -          122 108,36 грн, 3 % рiчних (стаття 625 ЦК України) - еквівалент 452 297,41 грн, втрати від інфляції - 7 518,41 грн;
- заборгованість за кредитним договором вiд 23.05.2019 № 19-72КО00014 становить 27 234 655,80 грн та складається з таких сум заборгованостi: заборгованість за основним боргом - 19 999 545,38 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 251 625,54 грн, комісії за управління кредитом - 77 477,13 грн, 3 % рiчних (статті 625 ЦК України), 846 758,83 грн, втрати від інфляції - 2 059 248,92 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

15. 07.03.2023 Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою визнав грошові вимоги АТ "Укрексімбанк" до боржника в сумі 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом,                       9 228 184,54 грн - 3 % річних, 7 523 706,86 грн інфляційних втрат та 48,28 грн пені) як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та 4 540,00 грн витрат по сплаті судового збору.

16. Суд першої інстанції визнав частково вимоги АТ "Укрексімбанк" щодо процентів за користування кредитом, нарахованих після настання дати кінцевого терміну погашення кредиту, оскільки приписи абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування та право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою                статті 1050 ЦК України.

17. Крім того, місцевий господарський суд з посиланням на приписи статей 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), статей 546, 572, 575, 576, 583, 589, 591, 593 ЦК України, статей 1, 3, 4, 11, 12, 19, 28 Закону України "Про заставу", статей 1, 3, 7, 11, 17, 18, 47 Закону України "Про іпотеку", зазначив, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки), з урахуванням чого, зважаючи, що під час розгляду заяви АТ "Укрексімбанк" з кредиторськими вимогами до боржника, банк не подавав заяву про відмову від забезпечення, визнав вимоги АТ "Укрексімбанк" у            загальному розмірі 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного             боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами,                              2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом, 9 228 184,54 грн - 3 % річних,      7 523 706,86 грн інфляційних втрат та 48,28 грн пені) є такими, що повністю забезпечені заставою майна боржника.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

18. Східний апеляційний господарський суд постановою від 30.05.2023 ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 у справі № 922/3457/21 залишив без змін, визнавши правомірним висновок суду першої інстанції щодо безпідставності нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування та часткового визнання вимог АТ "Укрексімбанк" по нарахованим процентам за користування кредитними коштами, які надавались в рамках генеральної кредитної угоди в сумі 7 498 852,32 грн.

19. Окрім того, суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду щодо визнання вимог АТ "Укрексімбанк" в сумі                      321 311 122,12 грн як таких, що забезпечені заставою майна боржника в повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. 28.06.2023 АТ "Укрексімбанк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 (в частині розгляду грошових вимог АТ "Укрексімбанк"), в якій просить змінити ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 у справі № 922/3457/21 в частині визнання вимог АТ "Укрексімбанк" до ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" забезпеченими в розмірі 321 311 122,12 грн, виклавши оскаржені судові рішення в новій редакції, що передбачає визнання вимог АТ "Укрексімбанк" забезпеченим лише в частині вартості предмета застави/іпотеки в розмірі            58 937 581,00 грн.

Рух касаційної скарги

21. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                           № 922/3457/21 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі:              Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023.

22. 12.07.2023 Верховний Суд постановив ухвалу, якою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укрексімбанк" та призначив розгляд скарги у відкритому судовому засіданні на 27.07.2023, надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.07.2023.

23. У зв`язку з перебуванням судді Погребняка В. Я. у відпустці, автоматизованою системою суду для розгляду справи № 922/3457/21 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями                   від 24.07.2023, яку суд ухвалою від 25.07.2023 прийняв до провадження та постановив здійснити у раніше визначені час та дату.

24. У судове засідання 27.07.2023 з`явилася представник АТ "Укрексімбанк", яка надала пояснення щодо поданої касаційної скарги у справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження

(АТ "Укрексімбанк")

25. АТ "Укрексімбанк" в якості підстав касаційного оскарження судових рішень визначає приписи пункті 1 - 4 частини другої статті 287 ГПК України, з урахуванням чого в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, зокрема, таке:
- суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми частини першої статті 543, частин першої, другої статті 554 ЦК України, пункту 5 частини третьої статті 2, частини першої статті 14 ГПК України за відсутності висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах;
- суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення норми частини першої статті 543, частин першої, другої статті 554 ЦК України, абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ пославшись на висновок Верховного Суду у постанові від 13.12.2022 у справі № 905/3/21 від якого необхідно відступити, оскільки такий висновок не враховує положення наведених норм, які підлягають застосуванню у цій справі;
- апеляційний господарський суд неправильно застосував норми частини другої статті 45 КУзПБ без врахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18 та від 01.11.2022 у справі № 910/638/20;
- суди попередніх інстанцій порушили приписи частини другої статті 76,            статті 86 ГПК України та не встановили вартості предмета застави (іпотеки). Крім того, суд першої інстанції не дослідив копію звіту про оцінку майна боржника.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

26. Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу (письмові пояснення тощо) не надійшли.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій

27. За частиною першою статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Тобто Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

29. Суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (див. висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі                       № 925/698/16).

30. Тому у цій справі касаційний розгляд здійснюється в межах доводів поданої банком касаційної скарги.

Щодо оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

31. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

32. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

33. Для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі               № 233/2021/19 з поміж іншого, дійшла висновків, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

35. Відмінність предмета розгляду у справі, що переглядається судом та у постанові Верховного Суду, на яку посилається скаржник, однаково як і не подібність правовідносин у таких справах за будь-яким іншим із зазначених вище критеріїв, не дає підстав для касаційного оскарження в розумінні пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

36. Доводи АТ "Укрексімбанк" у частині підстав касаційного оскарження визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України обґрунтовані неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм частини другої статті 45 КУзПБ без врахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду                  від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18 та від 01.11.2022 у справі № 910/638/20.

37. Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається АТ "Укрексімбанк" у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції зважає на таке.

38. У справі, яка переглядається (№ 922/3457/21), предметом судового розгляду є грошові вимоги забезпеченого кредитора АТ "Укрексімбанк" до           ТзОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", яким для забезпечення виконання зобов`язань ТзОВ "Торговий дім Агродар" (позичальник) перед банком за генеральною кредитною угодою укладено з АТ "Укрексімбанк" договори іпотеки, застави та поруки.

39. Тобто грошові вимоги забезпеченого кредитора заявлені до боржника - майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні (зобов`язання за кредитним договором). Окрім того, боржник є також фінансовим поручителем перед банком. 

40. Апеляційний господарський суд у цій справі врахувавши, зокрема, що               1) грошові вимоги забезпеченого кредитора заявлені до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, 2) у договорах застави/іпотеки сторони погодили, що за рахунок предмету застави/іпотеки забезпечуються всі вимоги за кредитними зобов`язаннями перед кредитором, а кредитор не подавав заяву про відмову від забезпечення, з урахуванням положень статті           1 КУзПБ, статей 572, 575, 583, 584, 589 ЦК України, статей 11, 12, 28 Закону України "Про заставу", статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України "Про іпотеку", погодився з висновком суду першої інстанції вимоги щодо визнання грошових вимог АТ "Укрексімбанк" в сумі 321 311 122,12 грн забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

41. Натомість у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі                         № 905/2028/16, на яку посилається скаржник, предметом судового розгляду були грошові вимоги забезпеченого кредитора до боржника, обґрунтовані, зокрема, наявністю у нього заборгованості за кредитним договором, для забезпечення зобов`язань за яким між цими ж сторонами було укладено договір застави. Тобто вимоги забезпеченого кредитора заявлені до майнового поручителя, який є одночасно боржником в основному зобов`язанні, з урахуванням чого висновок суду касаційної інстанції у цій справі щодо визнання грошових вимог кредитора забезпеченими лише в частині вартості предмета застави, а залишку вимог - незабезпеченими, не може бути застосований до спірних правовідносин.

42. Так само безпідставним є посилання скаржника на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 910/638/20, в якій предметом судового розгляду були грошові вимоги забезпеченого кредитора до боржника, який є одночасно фінансовим поручителем, зважаючи на укладені договори поруки та майновим поручителем, з огляду на укладені договори іпотеки та застави, тоді як у справі, яка переглядається, грошові вимоги банку заявлені до майнового поручителя, який не є боржником за основним зобов`язанням.

43. Отже, аналіз змісту наведених вище постанов на предмет подібності правовідносин, свідчить, що правовідносини у справах наведених                            АТ "Укрексімбанк" та у справі, що розглядається, є неподібними, оскільки у цих справах за схожого предмету судового розгляду (розгляд грошових вимог) різними є зміст заявлених вимог (підстави на яких ґрунтуються такі вимоги) та фактичні обставини справи, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

44. За таких умов, помилковими є аргументи АТ "Укрексімбанк" стосовно прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі                       № 905/2028/18 та від 01.11.2022 у справі № 910/638/20.

45. Тож наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження.

46. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

47. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Укрексімбанк" в цій частині на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

Щодо оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України

48. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

49. Аргументи касаційної скарги АТ "Укрексімбанк" в цій частині ґрунтуються на доводах щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм частини першої статті 543, частин першої, другої статті 554 ЦК України, абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ та необхідності відступлення від висновку Верховного Суду у постанові     від 13.12.2022 у справі № 905/3/21.

50. Проте у постанові від 13.12.2022 у справі № 905/3/21 Верховним Судом сформовано висновки у правовідносинах, які не є подібними з правовідносинами у справі, яка переглядається.

51. У справі № 905/3/21 предметом судового розгляду були грошові вимоги забезпеченого кредитора (банку) заявлені до боржника, який є одночасно боржником за основним зобов`язанням та майновим поручителем згідно договору іпотеки.

52. Водночас, у справі, яка переглядається, грошові вимоги забезпеченого кредитора, зокрема, заявлені до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні.

53. Отже, у постанові від 13.12.2022 у справі № 905/3/21 за результатом  розгляду грошових вимог забезпеченого кредитора Верховним Судом сформовані висновки у правовідносинах відмінних з правовідносинами у цій справі.

54. Помилкове посилання суду апеляційної інстанції в оскарженій постанові на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі                № 905/3/21, які є не релевантними у цих правовідносинах жодним чином не вплинуло на результати розгляду грошових вимог АТ "Укрексімбанк", з урахуванням висновку суду щодо визнання вимог забезпеченого кредитора (банку) до поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна.

55. Подібний висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19, яку з урахуванням предмету заявлених вимог банку (грошових вимог забезпеченого кредитора до      боржника - майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні) обґрунтовано враховано судами попередніх інстанцій під час розгляду вимог АТ "Укрексімбанк" та на нерелевантність висновків в якій  помилково посилається скаржник.

56. За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для відступлення                     від висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 905/3/21.

Щодо оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України

57. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

58. Зі змісту наведеної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

59. Отже, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

60. Доводи АТ "Укрексімбанк" у цій частині обґрунтовані неправильним застосуванням судами норми частини першої статті 543, частин першої, другої статті 554 ЦК України, пункту 5 частини третьої статті 2, частини першої статті    14 ГПК України за відсутності висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

61. АТ "Укрексімбанк" зазначає, що  його грошові вимоги забезпечені не лише заставою майна боржника, але й порукою. Тому під час розмежування у справі про банкрутство грошових вимог банку на забезпечені та незабезпечені, суди мали враховувати норми частини першої статті 543, частин першої, другої статті 554 ЦК України чого не здійснили, а натомість вийшли за межі заявлених вимог АТ "Укрексімбанк" в частині забезпечених вимог.

62. Проте, такі доводи скаржника Верховний Суд вважає неаргументованими, оскільки забезпечення вимог кредитора (банку) за генеральною кредитною угодою, окрім іпотеки та застави майна боржника, також договорами поруки, укладеними банком з боржником як фінансовим поручителем жодним чином не змінює природи основного зобов`язання, що виникло з генеральної кредитної угоди виконання, якого, як свідчать установлені судами обставини справи, з урахуванням умов договору іпотеки й застави та відсутності відмови банку від забезпечення вимог (повністю чи частково), в повному обсязі забезпечене іпотекою та заставою майна боржника.

63. Суд звертає увагу, що сутність застави (іпотеки) згідно положень                статті 572 ЦК України, статті 1 Закону України "Про заставу", статті 1 Закону України "Про іпотеку" полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.

64. Таке переважне право також закріплено в частині шостій статті 64 КУзПБ, якою встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

65. Відкриття провадження у справі про банкрутство щодо боржника не змінює суті заставного (іпотечного) зобов`язання, зазнає змін лише процедура задоволення вимог кредитора, які забезпечені заставою (іпотекою), з урахуванням чого норми КУзПБ щодо забезпечених кредиторів слід застосовувати з огляду на відповідні суміжні норми законодавства про заставу (іпотеку).

66. Тому визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань, зокрема статей 572, 575, 589 ЦК України, Законів України "Про заставу", "Про іпотеку".

67. За змістом положень статті 589 ЦК України, статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку", статті 19 Закону України "Про заставу" заставодаводежатель, а у іпотечних правовідносинах - іпотекодержатель (якщо інше не передбачено договором або законом) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), визначені на момент фактичного задоволення, за рахунок майнового поручителя у розмірі фактичної реалізації предмета застави, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17, постанову судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі                 № 904/1360/19).

68. Отже, забезпечення вимог банку за договором кредиту, наряду з укладенням договорів іпотеки, застави майна боржника, також договорами поруки, не змінює статусу банку як забезпеченого кредитора та не зумовлює перетворення його вимог у конкурсні вимоги.

69. Ураховуючи наведене, заявлені банком (забезпеченим кредитором) грошові вимоги до боржника, що не є боржником в основному зобов`язанні, який, окрім договорів іпотеки, застави (майнової поруки) також уклав з банком договори поруки (фінансової поруки) за зобов`язаннями позичальника за генеральною кредитною угодою (основним зобов`язанням), підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів як забезпечені вимоги кредитора в повному обсязі.

Щодо оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

70. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених статтею 310 цього Кодексу.

71. У касаційній скарзі АТ "Укрексімбанк" підставою для скасування оскаржуваних рішень зазначило, що суди попередніх інстанцій не встановили вартості предмета застави (іпотеки), суд першої інстанції не дослідив копію звіту про оцінку майна боржника (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).

72. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

73. Отже, якщо підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України визнані необґрунтованими, то у скаржника не виникає права вимагати скасування судового рішення з підстав порушення судом норм процесуального права, за таких обставин перегляд судового рішення у касаційному порядку з цієї підстави є неможливим             (див. висновок, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 915/1734/18, від 15.12.2020 у справі № 910/18249/19, від 16.02.2021 у справі № 916/2783/17, від 25.02.2021 у справі № 922/1978/16, від 22.12.2022 у справі № 917/1216/21).

74. Однак наведені АТ "Укрексімбанк" у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилися після відкриття касаційного провадження.

75. Тому такі доводи скаржника як неповне дослідження судами зібраних у справі доказів не можуть братися до уваги судом касаційної інстанції.

76. До того ж погоджена сторонами вартість предмета застави (іпотеки) у договорі застави (іпотеки) не може обмежувати розмір зобов`язань боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), забезпечених заставою (іпотекою), оскільки сума задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) пов`язується саме з вартістю фактичної реалізації предмета застави (майнової поруки), якщо інше не встановлено договором застави (іпотеки). Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації за наслідком якої з дотриманням вимог КУзПБ застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними (див. постанову судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19).

77. За наведеного, суд відхиляє аргументи скаржника, які підпадають під правове регулювання пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки останнім не доведено зазначених вище передумов для перегляду судового рішення у касаційному порядку з цієї підстави.

Щодо суті касаційної скарги

78. Доводи АТ "Укрексімбанк" наведені в скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції та ухвали місцевого господарського суду за результатом розгляду грошових вимог банку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

79. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

80. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

81. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржені судові рішення апеляційного та місцевого господарського суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

82. Водночас, як уже зазначалося, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі у цій частині.

Щодо судових витрат

83. Зважаючи на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи, покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норм права

84. Забезпечення вимог банку за договором кредиту, наряду з укладенням договорів іпотеки, застави майна боржника, також договорами поруки, не змінює статусу банку як забезпеченого кредитора та не зумовлює перетворення його вимог у конкурсні вимоги.

85. Заявлені банком (забезпеченим кредитором) грошові вимоги до боржника, що не є боржником в основному зобов`язанні, який, окрім договорів іпотеки, застави (майнової поруки) також уклав з банком договори поруки (фінансової поруки) за зобов`язаннями позичальника за генеральною кредитною угодою (основним зобов`язанням), підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів як забезпечені вимоги кредитора в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 922/3457/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 в частині                 підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом1 частини другої        статті 287 Господарського процесуального кодексу України закрити.

2. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" в частині підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 у справі № 922/3457/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. Г. Пєсков