ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року 
м. Київ

cправа №   905/1029/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Погребняка В.Я.
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: відповідно до протоколу судового засідання № 1622886
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання"
про ухвалення додаткового рішення 
у справі 
за заявою: Акціонерного товариства "Таскомбанк"
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання",
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. 31 травня 2023 року Верховним Судом було ухвалено постанову якою задоволено Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" та скасовано Постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 по справі №905/1029/22 і залишено в силі ухвалу Господарського суду Донецької області від 23.01.2023 у вказаній справі.
2. До Верховного Суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 905/1029/22 у якому заявлено прохання ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з АТ "Таскомбанк" на користь ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 262     500, 00 грн.
3. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08 червня 2023 року призначено до розгляду заяву представника ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення у справі №    905/1029/22 на       14 червня 2023 року о       12:40       у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.
4. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні у справі №905/1029/22 за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення до 28 червня 2023 року.
5. Від АТ «Таскомбанк» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, а також надійшла заява про залишення без розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення.
Позиція Верховного Суду
6. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши заяву  представника ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення у справі №    905/1029/22 та заперечення АТ «Таскомбанк»  на заяву про ухвалення додаткового рішення, разом з клопотанням про залишення наведеної заяви без розгляду, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №    905/1029/22 виходячи з наступного.
7. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
8. Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
9. За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
10. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
11. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
12. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
13. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). 
14. Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). 
15. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
16. Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
17. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
18. Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
19. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
20. Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
21. Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
22. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112). 
23. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
24. Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
25. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20). 
26. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до заяви додано: копію договору про надання правової допомоги; копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги; копія акту приймання-передачі наданих послуг; копія рахунку на оплату; копія квитанції до платіжної інструкції.
27. В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення АТ «Таскомбанк» серед іншого вказується про те, що розмір правничої допомоги є непропорційним для даної справи.
28. Оцінивши подані ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" докази на підтвердження понесених ним витрат та беручи до уваги заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, які подані АТ «Таскомбанк», виходячи з обставин справи, Верховний Суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають розподілу у сумі 131    250, 00 грн, такі витрати співрозмірні з виконаною роботою.
29. Щодо заяви АТ «Таскомбанк» про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити у задоволенні вказаного клопотання, виходячи з наступного.
30. Наведена заява мотивована тим, що:
1. ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" подав заяву про ухвалення додаткового рішення в супереч положенням ч. 2 ст. 124 ГПК України.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення подано до Верховного Суду з порушенням приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України.
31. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
32. Зі змісту диспозитивної норми частини другої статті 124 ГПК України вбачається, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може, але не зобов`язаний відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, що свідчить про дискреційний характер відповідних повноважень суду (такий же правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №    922/676/21, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 29.09.2022 у справі № 910/3055/20, від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20). Отже, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
33. Наведене спростовує аргумент заяви АТ «Таскомбанк» про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", щодо того, що ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" подав заяву про ухвалення додаткового рішення в супереч положенням ч. 2 ст. 124 ГПК України.
34. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
35. Заяву про ухвалення додаткового рішення представник ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" направив засобами поштового зв`язку до Верховного Суду 05.06.2023, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та  поштовий конверт, які містяться у томі 27 справи №    905/1029/22.
36. Постанова Верховного Суду, яка була ухвалена за результатами розгляду касаційної скарги ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" була ухвалена 31.05.2023.
37. Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
38. Враховуючи ту обставину, що заяву про ухвалення додаткового рішення представник ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" направив до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 05.06.2023, колегія суддів суду касаційної інстанції  визнає таким, що спростовується матеріали справи аргумент заяви АТ «Таскомбанк» про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", щодо того,  заяву про ухвалення додаткового рішення подано до Верховного Суду з порушенням приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України.
39. Наведене у сукупності свідчить про необхідність відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Таскомбанк" про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Таскомбанк" про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про ухвалення додаткового рішення. 

2. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Таскомбанк" (Україна, 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ: 09806443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" (Україна, 85103, Донецька обл., місто Костянтинівка, код ЄДРПОУ: 25599771) витати на професійну правничу допомогу у сумі 131    250, 00 грн (сто тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят гривень).
4. Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       С.В. Жуков
Судді                                                                        В.І. Картере
                                                                                    В.Я. Погребняк