ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року 
м. Київ
cправа №  911/272/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець   О.М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу 
Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Корсака В. А., Демидової А. М., Євсікова О. О.
від 16.01.2023
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго»
до Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»
про стягнення 6 655 263,40 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»  про стягнення 6   655 263,40 грн.
Позов обґрунтовано неналежним виконання відповідачем умов договору постачання теплової енергії № 1216 від 12.12.2016, в частині своєчасної оплати отриманої теплової енергії, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 4 199 456,04 грн, з огляду на наявність якої нараховані 597 128,13 грн 3 % річних та 1 858 679,23 грн інфляційних втрат.      
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та ухвали суду апеляційної інстанції
Господарський суд Київської області рішенням від 15.06.2022 у справі №   911/272/22 позов задовольнив. Стягнув з Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго» 4   198 331,04 грн заборгованості, інфляційних нарахувань 1 651 997,90 грн, 557 089,48 грн 3 % річних та 96   111,28   грн судового збору.
Рішення мотивовано тим, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення оплати або відсутності обов`язку щодо оплати спожитої теплової енергії.
Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою в інтересах Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» та Київської обласної ради, в якій просив рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 у справі №   911/272/22 скасувати в частині та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача 2   195 422,89 грн заборгованості, 863 643,75 грн інфляційних нарахувань, 291 419,83 грн 3% річних та 50 257,29 грн судового збору. 
Прокурор зазначив, що  апеляційна скарга подається в інтересах держави в особі Київської обласної ради як засновника Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», на підставі   статті 78 Господарського кодексу України, відповідно до якої орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» та Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 у справі №   911/272/22 закрито.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» не є суб`єктом владних повноважень, прокурор не може звертатися з позовом в інтересах держави в особі відповідача, а Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», у свою чергу, не позбавлене права самостійно звертатися з позовом за захистом порушених прав. Тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у цій справі звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі відповідача є безпідставним.
Також господарський суд апеляційної інстанції вказав, що в мотивувальній та резолютивній частинах рішення не містяться висновки суду про права та обов`язки щодо Київської обласної ради, та суд прямо не вказав про права та обов`язки цієї особи. Крім того, апеляційний господарський суд визнав помилковим висновок прокурора щодо визначення Ради, як органу, який здійснює управління у спірних відносинах, оскільки право звернення засновника до господарського суду в інтересах заснованого підприємства законом не передбачено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справ
Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, у якій просив її скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник зазначив про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема статей 2, 5, 22, 23, 26 Бюджетного кодексу України, статей 6, 19 Конституції України, статей 17, 18-1, 43, 61, 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та порушення норм процесуального права, зокрема статей 53, 264 Господарського процесуального кодексу України. 
За твердженням прокурора, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» є органом, що уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.
Учасники справи правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися, що не перешкоджає касаційному перегляду судового рішення.
Для вирішення питання права прокурора на звернення до суду в інтересах держави в особі комунального підприємства, ухвалою від 07.03.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зупинив касаційне провадження у справі №   911/272/22 за касаційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі №   911/272/22 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №   905/1907/21. 
Ухвалою від 24.07.2023 касаційне провадження у справі № 911/272/22 поновлено.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
Пунктом 3 частини першої   статті 131-1 Конституції України   передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини третьої   статті 4 Господарського процесуального кодексу України    до господарського суду у справах, віднесених   законом   до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким   законом   надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно із частиною третьою   статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким   законом   надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених   законом   випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини четвертої   статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2)   необхідність їх захисту, 3) визначені   законом   підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у   статті 23 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з абзацами першим та другим частини третьої   статті 23 Закону            №   1697-VII   прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.
У справі № 911/272/22 з позовом до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго» про стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» 6 655 263,40 грн заборгованості договором постачання теплової енергії № 1216 від 12.12.2016, що складається з суму основного боргу 4 199 456,04 грн, 597 128,13 грн 3 % річних та 1 858 679,23 грн інфляційних втрат.            
Господарський суд Київської області рішенням від 15.06.2022 у справі №   911/272/22 позов задовольнив. Стягнув з Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго» 4   198   331,04 грн заборгованості, 1   651   997,90   грн інфляційних нарахувань, 557 089,48 грн 3 % річних та 96   111,28   грн судового збору.
На це рішення  прокурором на стороні відповідача подано апеляційну скаргу в інтересах Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа».
На думку прокурора, використання коштів місцевого бюджету беззаперечно становить суспільний інтерес і стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців  територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області.
При цьому порушення  зазначених інтересів держави, а саме стягнення коштів у виді заборгованості за договором, яка оплачується  з обласного бюджету, порушує порядок використання бюджетних коштів та призводить до втрати фінансових ресурсів обласного бюджету, з якого фінансується відповідач, що беззаперечно свідчить про порушення прав та законних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради. 
Отже, Київська обласна рада, будучи засновником  Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа», фінансує його діяльність, здійснює управління ним та проводить перевірку його фінансово-господарської діяльності, вона зобов`язана контролювати питання ефективності використання бюджетних коштів при укладенні  договору про закупівлю  і постачання теплової енергії, а тому є особою уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, під час виконання договору.
Однак, Київська обласна рада, будучи згідно зі статтею 26 Бюджетного кодексу України головним розпорядником коштів обласного бюджету, належного контролю за розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня  (Комунальним підприємством Київської обласної ради «Кагарликтепломережа») у частині забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними  коштами, проведення їх витрат з моменту укладення договору від 12.12.2016 № 1216, не провела. Упродовж дії цього договору контрольні повноваження, передбачені статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статутом комунального підприємства обласна рада не використала, у справу №   911/272/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотеплоенерго» у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача не вступила.
Прокурор вважає, що його доводи повністю узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, до розгляду якої  зупинялося касаційне провадження у справі №   911/272/22 за касаційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі №   911/272/22.
Верховний Суд вважає такі доводи прокурора помилковими. 
У справі №   905/1907/21 прокурор звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Комунального закладу «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради» до ТОВ «АС» про стягнення на користь Школи 365 870,72 грн.
У цій справі встановлено, що Комунальний заклад «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради» є некомерційною неприбутковою організацією, яка утримується за рахунок місцевого бюджету. 
Оскільки засновником Школи та власником її майна є територіальна громада Черкаської області в особі Ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання Школою коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі.   
Однак у справі № 911/272/22, на відміну від справи №   905/1907/21, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» є комерційним підприємством (пункт 1.1. Статуту), створеним з метою отримання прибутку та діє на принципах  повного господарського розрахунку (пункт 2.1 Статуту).  
Основним показником фінансових результатів господарської діяльності підприємства є прибуток, який формується в порядку, встановленому чинним законодавством та залишається в розпорядженні підприємства за винятком частки, що перераховується до бюджету Київської області, розмір якої встановлюється відповідно до рішення Засновника (пункт 7.2 Статуту). 
Відносини  підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами  в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємство вільне у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, рішенням Засновника та положенням Статуту (пункт 7.3 Статуту).
Пунктом 7.10 Статуту визначено, що контроль за діяльністю підприємства та відношення його з органами державної виконавчої влади здійснюється згідно з чинним законодавством України. При цьому Засновник здійснює контроль  за використанням та збереженням майна Підприємства безпосередньо і не має права втручатися в оперативну господарську діяльність підприємства, якщо це прямо не встановлено чинним законодавством України. 
Отже, згідно з положеннями Статуту Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» є комерційним підприємством, створеним з метою отримання прибутку та діє на принципах  повного господарського розрахунку, тобто Київська обласна рада не здійснює утримання комунального підприємства за рахунок коштів місцевого бюджету та не має права втручатися в оперативну господарську діяльність підприємства.
Здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі комерційних підприємств законом не передбачено.
Та обставина, що прокурором визначено Київську обласну раду як особу в інтересах якої здійснюється представництво інтересів держави, не підтверджує наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі. Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.
Оскільки Комунальне підприємство Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» є комерційним підприємством та діє на принципах  повного господарського розрахунку, тобто не утримується за кошти місцевого бюджету, відсутнє порушення інтересів територіальної громади у цій справі.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» та Київської обласної ради на рішення Господарського суду Київської області від 15.06.2022 у справі №911/272/22, з мотивів, наведених у цій постанові.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За змістом пункту 1 частини 1   статті 308 Господарського процесуального кодексу України   суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою   статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що ухала суду апеляційної інстанції постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.
Судові витрати
З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги прокурора та залишає без змін  ухвалу суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Гоcподарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»  залишити без задоволення.
2.  Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі №   911/272/22 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 
Судді                                                                                          О. Кролевець
                                                                                          В. Студенець