УХВАЛА

05 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/838/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шпорт В.В.,
представників учасників справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" - Гончаренко С.М.,
Міністерства юстиції України - Бахур А.С.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" - не з`явився,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи" - не з`явився,
ОСОБА_1 - не з`явився,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед" - Добрянська О.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент"
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 (суддя Сташків Р.Б.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 (колегія суддів: Гаврилюк О.М., Демидова А.М., Сулім В.В.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" (далі - ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент")
до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" (далі - ТОВ "Свободна Енергія"),
2)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджи"(далі - ТОВ "Фрі Енерджі"),
3)           ОСОБА_1 ,
4)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайгерфіш Лімітед" (далі - ТОВ "Тайгерфіш Лімітед")
про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору
1.          ТОВ "Фрі Енерджі" було учасником ТОВ "Свободна енергія" з часткою 99%. 10.08.2018 ТОВ "Фрі Енерджі" та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" уклали договір купівлі-продажу частки та підписали акт приймання-передачі частки. Ці документи від імені обох юридичних осіб підписав один той самий представник - Рудь О.О. У цей же день загальні збори учасників ТОВ "Свободна енергія" прийняли ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" до складу учасників ТОВ "Свободна енергія". Відповідні зміни були внесені до ЄДР (на підставі акту приймання-передачі частки). Крім того, в ЄДР в подальшому були внесені інші зміни (відомості щодо керівника та підписанта). 
2.          У вересні 2019 року ТОВ "Тайгерфіш Лімітед", яке володіло 50% у статутному капіталі ТОВ "Фрі Енерджі", дізналося про такі зміни і звернулося до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія Мін`юсту), просило скасувати відповідні реєстраційні записи. Мін`юст задовольнив цю скаргу на тій підставі, що акт приймання-передачі частки підписаний фізичною особою, яка одночасно виступила представником і покупця, і продавця. Мін`юст вважав це порушенням ч.3 ст.238 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). 
3.          ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до суду з позовом до Мін`юсту про визнання неправомірним, скасування наказу Мін`юсту та зобов`язання вчинити дії.
4.          Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив таке рішення без змін.
5.          ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанцій, просило їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
6.          Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:
-          чи є акт приймання-передачі частки правочином;
-          чи має право учасник товариства звернутися до Комісії Мінюсту з заявою про скасування реєстраційних дії, вчинених щодо юридичної особи, у якій саме товариство, а не його учасник мало частку;
-          чи може Мінюст при розгляді скарг надавати оцінку правочину, зокрема визначати його недійсність чи невідповідність вимогам ЦК;
-          чи порушив скаржник строки звернення до Мінюсту.
7.          Верховний Суд закрив касаційне провадження у справі, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
8.           10.08.2018 ТОВ "Фрі Енерджи" (як відчужувач) та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" (як отримувач) уклали Договір відчуження частки в статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" (далі - Договір відчуження), за умовами якого:
-          на підставі Протоколу №1/18 відчужувач на умовах цього договору передає у власність отримувачу свою частку в статутному капіталі товариства, а отримувач приймає цю частку (п.1.1);
-          розмір частки відчужувача становить 99% статутного капіталу ТОВ "Свободна Енергія" (п.1.3.1);
-          номінальна вартість частки відчужувача в статутному капіталі товариства в грошовому еквіваленті становить 3 960 000,00 грн (п.1.3.2);
-          за відчуження частки в статутному капіталі товариства відчужувачу сплачується винагорода у розмірі 2 000 000,00 грн (п.3.1);
-          при підписанні сторонами цього договору відчужувач втрачає права й обов`язки стосовно товариства й інших учасників товариства, які були обумовлені його статусом як учасника товариства (п.4.1).
9.           10.08.2018 ТОВ "Фрі Енерджи" та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" склали акт приймання-передачі частики у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія", який зі сторони ТОВ "Фрі Енерджи" підписаний представником Рудьом О.О. , (діяв на підставі Протоколу №3/1 загальних зборів ТОВ "Фрі Енерджи" від 20.03.2015), та зі сторони ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" також представником Рудьом О.О. (діяв на підставі Протоколу №2 загальних зборів ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" від 07.08.2018).
10.          10.08.2018 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Свободна Енергія" (протокол №1/18), які ухвалили рішення: 
1) ОСОБА_1 (учасник, що володіє 1,00% статутного капіталу) відмовляється від першочергового права придбання частки ТОВ "Фрі Енерджи" (учасник товариства, що володіє 99,00% статутного капіталу) у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" у розмірі 99,00% номінальною вартістю 3 960 000,00 грн, та надає ТОВ "Фрі Енерджи" згоду на відчуження належних йому прав та обов`язків щодо товариства, а також частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" у розмірі 99,00% на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" за ціною 2 000 000,00 грн (рішення прийнято);
2) після отримання (набуття) ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" належних ТОВ "Фрі Енерджи" прав та обов`язків щодо товариства, а також частки у статутному капіталі товариства у розмірі 99,00% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3 960 000,00 грн, ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" входить до складу учасників товариства і його частка у статутному капіталі товариства становить 99,00% статутного капіталу товариства номінальною вартістю 3 960 000,00 грн (рішення прийнято).
11.          До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) були внесені такі записи:
1) державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 13.08.2018 №16731050005011947, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; зміна складу або інформації про засновників;
2) державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 17.08.2018 №16731050006011947, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.; інші зміни;
3) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 18.10.2018 №16731070009011947, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; зміна керівника юридичної особи;
4) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 29.10.2018 №16731070010011947, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.; зміна складу підписантів;
5) внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 14.06.2019 №16731070011011947, що здійснена державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.; зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації.
12.          02.09.2019 Tigerfish Limited (ТОВ "Тайгерфіш Лімітед") подало до Мін`юсту скаргу на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, в якій просило скасувати внесені в ЄДР записи: №16731050005011947 від 13.08.2018, №16731050006011947 від 17.08.2018, №16731070009011947 від 18.10.2018, №16731070010011947 від 29.10.2018, №16731070011011947 від 14.06.2019.
13.          Мін`юст наказом №3639/5 від 26.11.2019 скасував в ЄДР реєстраційні дії №16731050005011947 від 13.08.2018, №16731050006011947 від 17.08.2018, №16731070009011947 від 18.10.2018, №16731070010011947 від 29.10.2018, №16731070011011947 від 14.06.2019.
14.          Комісія Мін`юсту у висновку від 14.11.2019 вказала, що зміна у складі засновників ТОВ "Свободна Енергія" була проведена на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" від 10.08.2018, що укладений ТОВ "Фрі Енерджи" в особі представника Рудь О.О., який діє на підставі протоколу від 20.03.2015 №3/1, та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" в особі представника Рудь О.О., який діє на підставі протоколу від 07.08.2018 №2, отже, акт складений з порушенням ч.3 ст.238 ЦК.
Короткий зміст позовних вимог
15.          22.01.2020 ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Мін`юсту про:
1) визнання неправомірним та скасування наказу Мін`юсту №3639/5 від 26.11.2019 "Про скасування реєстраційних дій у ЄДР";
2) зобов`язання Мін`юсту відновити записи стосовно ТОВ "Свободна Енергія", ідентифікаційний код 39061041, в ЄДР, а саме:
- запис №16731050005011947 від 13.08.2018 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" та №16731050006011947 від 17.08.2018 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", внесені за наслідками реєстраційних дій, проведених державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Козачук Н.П.;
- запис №16731070009011947 від 18.10.2018 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", №16731070010011947 від 29.10.2018 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесені за наслідками реєстраційних дій, проведених державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Знаковською І.М.;
- запис №16731070011011947 від 14.06.2019 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", внесений за наслідками реєстраційної дії, проведеної державним реєстратором виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області Фольварковою О.І.
16.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:
-          спірний наказ Мін`юсту, яким були скасовані зазначені реєстраційні дії у ЄДР, був винесений з порушенням ч.3 ст.238 ЦК, частин 3 та 8 ст.34 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон про державну реєстрацію), а саме: за результатом розгляду скарги особи, прав та обов`язків якої спірні реєстраційні дії не стосуються, яка була подана до Мін`юсту особою, яка не мала на це повноважень, після закінчення встановленого законом строку на її подання, при наявності судового провадження у зв`язку зі спором між тими ж самими сторонами, з того самого предмету і тієї самої підстави;
-          внаслідок прийняття спірного наказу та скасування реєстраційних записів позивач був позбавлений частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна енергія";
-          акт приймання-передачі частки не є правочином, відчуження частки відбувалося на підставі Договору відчуження;
-          скаргу до Мінюсту подало Tigerfish Limited (ТОВ "Тайгерфіш Лімітед"), яке ніколи не було учасником ТОВ "Свободна Енергія", незрозуміло, яким чином оспорювані реєстраційні дії стосуються прав та ТОВ "Тайгерфіш Лімітед"; скаржник подав до Мінюсту скаргу через рік після прийняття оскаржуваних рішень державних реєстраторів;
-          Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.10.2019 відкрив провадження у справі №910/12792/19 за позовом ТОВ "Фрі Енерджи", ОСОБА_1 до ТОВ "Свободна Енергія", ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Свободна Енергія" від 10.08.2018; скасування реєстраційного запису №16731050005011947 від 13.08.2018; крім того предметом позову у справі №910/12792/19 було скасування того самого реєстраційного запису, який був скасований наказом Мін`юсту №3639/5 від 26.11.2019, у зв`язку з чим у задоволенні скарги мало бути відмовлено. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
17.          Господарський суд міста Києва рішенням від 24.03.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021, відмовив у задоволенні позову повністю з підстав того, що позов заявлений до неналежного відповідача, та у суду відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним.
18.          Верховний Суд постановою від 09.06.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 скасував, справу передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
19.          Постанова Верховного Суду мотивована тим, що:
-          обраний позивачем спосіб захисту про визнання неправомірним та скасування наказу Мін`юсту відповідає способу захисту, передбаченому п.10 ч.2 ст.16 ЦК; такий спосіб захисту передбачений також і ч.10 ст.34 Закону про державну реєстрацію; Мін`юст у спорі про скасування рішення Мін`юсту, в якому така вимога заявлена як основна, є належним відповідачем (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 11.10.2021 у справі №910/5971/20);
-          висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.10.2021 у справі №910/5971/20, спростовують висновки судів попередніх інстанцій про те, що Мін`юст є неналежним відповідачем у цій справі, ця обставина є підставою для скасування оскаржуваних рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021;
-          суди попередніх інстанцій не здійснили розгляд справи по суті позовних вимог, не надали оцінки наведеним позивачем підставам позову, зокрема підставам недійсності спірного наказу Мін`юсту, а обмежилися лише помилковим висновком про неналежність відповідача.
20.          Господарський суд міста Києва рішенням від 17.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023, відмовив у задоволенні позову.
21.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
-          доводи позивача про те, що акт приймання-передачі частки не є правочином, а відчуження частки відбувалося на підставі Договору від 10.08.2018, у зв`язку з чим прийнятий Мінюстом наказ є неправомірним та підлягає скасуванню, є необґрунтованими;
-          двосторонній акт приймання-передачі частки свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін на набуття певних цивільних прав та обов`язків в розумінні Закону про державну реєстрацію; заявник подав державному реєстратору для державної реєстрації змін акт приймання-передачі від 10.08.2018, який суперечить вимогам ч.3 ст.238 ЦК;
-          посилання позивача на постанову Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19 є безпідставними, оскільки у справі №911/2525/19 досліджувався акт приймання-передачі майна від 22.06.2017, який не був спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчував факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі уповноваженого органу та встановлював об`єкти нерухомості, які передавалися; правовідносини у справі №911/2525/19 є відмінними від правовідносин у справі №910/838/20;
-          як сторони, так і предмет позову у справі №910/12792/19 не є тотожними за суб`єктним складом та предметом оскарження до поданої ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" до Мін`юсту скарги, тому посилання позивача на п.4 ч.8 ст.34 Закону про державну реєстрацію є необґрунтованим;
-          в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували обґрунтування ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" щодо непропущення ним строку звернення зі скаргою; доводи позивача про те, що Мін`юст повинен був відмовити у задоволенні скарги, є необґрунтованими; 
-          позивач не надав доказів того, що засновник та учасник ТОВ "Фрі Енерджи" Кабрера Олівер Майкл дізнався про оспорювані у скарзі дії раніше (до прибуття в Україну 24.07.2019).
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
22.          29.03.2023 ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
23.          Скаржник як підставу касаційного оскарження посилається на п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та вказує, що суд апеляційної інстанції застосував ч.1 ст.202 ЦК без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19, від 22.05.2018 у справі №910/12258/17, від 05.02.2019 у справі №10/Б-5022/1319/2011, від 27.11.2018 у справі №910/22274/17, у яких Верховний Суд зазначив:
-          сам по собі акт приймання-передачі майна є лише одним із доказів, що підтверджує виконання зобов`язання з передачі майна на виконання протоколу загальних зборів учасників, і не має ознак правочину у розумінні ст.202 ЦК;
-          спірний акт приймання-передачі майна є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі уповноваженого органу та фіксує об`єкти, які передаються;
-          спірний акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст.202 ЦК, а відтак, не може бути визнаний недійсним з наведених заявником підстав.
24.          ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" у касаційній скарзі зазначає, зокрема, таке:
-          неправильне застосування судами попередніх інстанцій ч.1 ст.202 ЦК призвело до неправильного застосування: ч.3 ст.238 ЦК, внаслідок чого суди зробили хибний висновок про: 1) незаконність підписання акту приймання-передачі корпоративних прав однією особою, яка одночасно представляла двох підписантів, 2) недійсність акту приймання-передачі корпоративних прав; ст.17 Закону про державну реєстрацію, що призвело до хибного висновку про законність дій відповідача зі скасування реєстраційних дій державного реєстратора;
-          підписуючи акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" від 10.08.2018, згідно з яким відчужувач (ТОВ "Фрі Енерджі") передав у власність отримувача (ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент") свою частку у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" в розмірі 99% статутного капіталу товариства, Рудь О.О. діяв одночасно і як представник відчужувача, і як представник отримувача;
-          акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст.202 ЦК, оскільки його підписання не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків у сторін договору, а лише посвідчує факт передання корпоративних прав від однієї особи до іншої (посилається на постанови Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19, від 22.05.2018 у справі №910/12258/17, від 05.02.2019 у справі №10/Б-5022/1319/2011, від 27.11.2018 у справі №910/22274/17);
-          Верховний Суд під час судового засідання 09.06.2022 наголосив, що Мін`юст не має повноважень визнавати недійсними договори, а також акти приймання-передачі, складені на виконання відповідних договорів;
-          суд апеляційної інстанції не взяв до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19, мотивуючи це тим, що правовідносини у справі №911/2525/19 є відмінними від правовідносин у цій справі, проте Верховний Суд у справі №911/2525/19 застосував ст.202 ЦК та зробив висновок, що акт приймання-передачі майна (корпоративні права є майном) не є правочином;
-          ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" ніколи не було учасником ТОВ "Свободна Енергія", йому належало 50% статутного капіталу ТОВ "Фрі Енерджі", яке відчужило свою частку в статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент"; взаємовідносини між ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" та ТОВ "Свободна Енергія" не були предметом розгляду під час прийняття оскаржуваний рішень; вказане свідчить, що права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" не порушені рішенням державного реєстратора;
-          суд апеляційної інстанції не дослідив поважність пропуску строку звернення ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" зі скаргою до Мін`юсту, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
25.          31.05.2023 надійшов відзив Мінюсту, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
26.          У відзиві, зокрема, зазначає:
-          розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора;
-          зміна складу засновників ТОВ "Свободна Енергія" була проведена на підставі акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 10.08.2018, який підписаний однією і тією самою особою (представником) одночасно від імені і продавця, і покупця; такий акт приймання-передачі не відповідає вимогам чинного законодавства; 
-          в розумінні Закону про державну реєстрацію саме акт приймання-передачі частки є правочином, на підставі якого до реєстру вносяться зміни (він підтверджує волевиявлення сторін та юридичні наслідки - факт набуття прав і обов`язків новим учасником);
-          наказ Мін`юсту "Про скасування реєстраційних дій у ЄДР" є правомірним, обґрунтованим та законним;
-          посилання на висновки Верховного Суду, викладені у справах №911/2525/19, №910/12258/17, №10/Б-5022/1319/2011, №910/22274/17 є безпідставним, оскільки правовідносини у вказаних справах не є подібними до справи, що переглядається;
-          відчуження частки ТОВ "Фрі Енерджи" у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" прямо та опосередковано впливає на корпоративні права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед"; останнє є належним скаржником та звернулося зі скаргою у межах своєї компетенції;
-          в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували обґрунтування ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" щодо непропущення ним строку звернення зі скаргою; засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" є ОСОБА_3 , який дізнався про оспорювані у скарзі дії прибувши до України 24.07.2019.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
27.          Верховний Суд ухвалою від 15.05.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 14.06.2023.
28.          Ухвалою від 14.06.2023 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 05.07.2023.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Чи є акт приймання-передачі частки правочином?
29.          Посилаючись як підставу касаційного оскарження на п.1 ч.2 ст.287 ГПК скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував ч.1 ст.202 ЦК без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19, від 22.05.2018 у справі №910/12258/17, від 05.02.2019 у справі №10/Б-5022/1319/2011, від 27.11.2018 у справі №910/22274/17, у яких містяться такі правові висновки: 
-          сам по собі акт приймання-передачі майна є лише одним із доказів, що підтверджує виконання зобов`язання з передачі майна на виконання протоколу загальних зборів учасників, і не має ознак правочину у розумінні ст.202 ЦК;
-          спірний акт приймання-передачі майна є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі уповноваженого органу та фіксує об`єкти, які передаються;
-          спірний акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст.202 ЦК, а відтак, не може бути визнаний недійсним з наведених заявником підстав.
30.          Суди попередніх інстанцій встановили, що Комісія Мін`юсту у висновку від 14.11.2019 вказала, що зміна у складі засновників ТОВ "Свободна Енергія" була проведена на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" від 10.08.2018, що укладений ТОВ "Фрі Енерджи" в особі представника Рудь О.О., який діє на підставі протоколу від 20.03.2015 №3/1, та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" в особі представника Рудь О.О., який діє на підставі протоколу від 07.08.2018 №2, отже, акт складений з порушенням ч.3 ст.238 ЦК. Акт від імені двох товариств підписала одна та сама особа.
31.          Скаржник вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про правомірність застосування Мін`юстом ч.3 ст.238 ЦК для оцінки законності акту приймання-передачі частки і, відповідно, реєстраційних дій є хибними.
32.          Втім, Верховний Суд звертає увагу, що у жодній з наведених скаржником постанов Верховний Суд не робив правовий висновок щодо правової природи акту приймання передачі частки у статутному капіталі товариства. Спір у цих справах не стосувався скасування Мін`юстом реєстраційних дій. 
33.          Так, у справі №911/2525/19 розглядалася заява розпорядника майна ТОВ "Агро Трейд Екс" про визнання недійсним акту приймання-передачі майна та визнання права власності на майно у межах провадження у справі про банкрутство.
34.          У справі №910/12258/17 розглядався спір про визнання недійсними договору та актів приймання-передачі майна (матеріалів, речей) до договору відповідального зберігання.
35.          У справі №10/Б-5022/1319/2011 вирішувався спір про визнання недійсним договору та акту прийому-передачі незавершеного будівництвом об`єкта в межах справи про банкрутство.
36.          У справі №910/22274/17 суди розглядали позов про визнання правочину, оформленого у вигляді акта приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги в частині переходу прав вимоги за іпотечним договором.
37.          Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
38.          Тобто, касаційний перегляд з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
39.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі №910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
40.          Для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", таку подібність варто оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями, з-поміж яких змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
41.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 дійшла висновку, що на предмет подібності варто оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
42.          При цьому, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
43.          Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.
44.          Проаналізувавши висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах, на які посилався скаржник, суд касаційної інстанції вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається.
45.          У наведених скаржником постановах Верховний Суд не досліджував правомірність скасування Мін`юстом реєстраційних дій в ЄДР, для проведення яких державному реєстратору надавався акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства, що свідчить про неподібність правовідносин у справах №911/2525/19, №910/12258/17, №10/Б-5022/1319/2011, №910/22274/17, на які посилається скаржник як на підставу касаційного оскарження, та у цій справі.
46.          Тобто, спірні правовідносини у цій справі та у справах №911/2525/19, №910/12258/17, №10/Б-5022/1319/2011, №910/22274/17, на які послався скаржник у касаційній скарзі, є неподібними за змістовним критерієм.
47.          Верховний Суд також звертає увагу скаржника, що існує ціла низка постанов Верховного Суду, у яких вирішувалося питання щодо правової природи акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства. Втім, Верховний Суд розглядає касаційну скаргу виключно в межах підстав касаційного оскарження та доводів, пов`язаних з такими підставами. Керуючись принципом змагальності та диспозитивної, закріпленими відповідно у статтях 13, 14 ГПК, Верховний Суд не має права самостійно шукати та застосовувати правові висновки Верховного Суду у подібних відносинах, на які не посилався скаржник і які не були визначені як підстави касаційного оскарження при відкритті касаційного провадження. Принцип "суд знає закони" не можна застосовувати розширено та вимагати від суду касаційної інстанції застосувати ті правові висновки, про які відомо Верховному Суду, але них не послався скаржник. 
48.          Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п.1 ч.2 ст.287 ГПК, не була належно обґрунтована та не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.
49.          Інших підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 2, 3, 4 .2 ст.287 ГПК (зокрема, щодо необхідності відступу (конкретизації) від висновку Верховного Суду) скаржник не зазначав та не обґрунтовував.
50.          З огляду на це Верховний Суд доходить висновку, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, тому касаційне провадження, відкрите за п.1 ч.2 ст.287 ГПК, підлягає закриттю на підставі вимог п.5 ч.1 ст.296 ГПК (суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п.1 ч.2 ст.287 ГПК судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними). 
51.          Верховний Суд також звертає увагу скаржника (як міркування obiter dictum), на те, що постановою від 20.06.2023 у справі №924/588/20 Верховний Суд касаційну скаргу ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" задовольнив частково та, зокрема, дійшов висновку, що договір відчуження частки в розмірі 99% у статутному капіталі ТОВ " Свободна Енергія", укладений між ТОВ "Фрі Енерджи" та ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" від 10.08.2018, є нікчемним. Такий висновок збігається з правовою оцінкою спірних правовідносин, наданою судами у цій справі. 
Щодо права учасника товариства звернутися до Мінюсту з заявою 
52.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" є учасником ТОВ "Фрі Енерджи" (50% статутного капіталу), яке в свою чергу було учасником ТОВ "Свободна Енергія" (99% статутного капіталу), частка якого була відчужена за спірними договором та актом на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" (позивача), отже, відчуження частки ТОВ "Фрі Енерджи" у статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" прямо та опосередковано впливає на корпоративні права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед".
53.          Скаржник вказує, що ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" ніколи не було учасником ТОВ "Свободна Енергія", йому належало 50% статутного капіталу ТОВ "Фрі Енерджи", яке відчужило свою частку в статутному капіталі ТОВ "Свободна Енергія" на користь ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент"; суди попередніх інстанцій прийшли до неправильного висновку про те, що права ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" порушені рішенням державного реєстратора Мін`юсту, що призвело до прийняття незаконних рішень.
54.          Відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 ГПК.
55.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1 ст.300 ГПК). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2 ст.300 ГПК).
56.          Верховний Суд звертає увагу, що ТОВ "Фрі Енерджі Інвестмент" з посиланням на відповідну підставу касаційного оскарження не вказує, яку саме суд норму права апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
57.          Крім того, скаржник не зазначає, про те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах або що судові рішення оскаржуються з підстав порушення норм процесуального права, передбачених частинами 1, 3 ст.310 ГПК.
58.          Доводи позивача щодо відсутності у ТОВ «Тайгерфіш Лімітед» права звертатися до Мін`юсту зі скаргою у сфері державної реєстрації є викладенням власного бачення скаржника у питанні застосування правових норм, не підкріпленого посиланням на правові висновки Верховного Суду.
59.          Враховуючи, що скаржник в цій частині доводів не посилається на жодну з підстав касаційного оскарження, визначену ч.2 ст.287 ГПК, а його доводи зводяться виключно до незгоди із рішеннями судів попередніх інстанцій, Верховний Суд відхиляє такі доводи скаржника.
Щодо строків звернення до Мінюсту
60.          Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив поважність пропуску строку звернення ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" зі скаргою до Мін`юсту, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
61.          Суди попередніх інстанцій зазначили, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували обґрунтування ТОВ "Тайгерфіш Лімітед" щодо непропущення ним строку звернення зі скаргою; доводи позивача про те, що Мін`юст повинен був відмовити у задоволенні скарги, є необґрунтованими; позивач не надав доказів того, що засновник та учасник ТОВ "Фрі Енерджи" Кабрера Олівер Майкл дізнався про оспорювані у скарзі дії раніше (до прибуття в Україну 24.07.2019).
62.          Верховний Суд звертає увагу скаржника на ту обставину, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
63.          Розгляд скарг Верховним Судом покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження (зокрема, підстави касаційного оскарження, передбачені ч.2 ст.287 ГПК) вводяться для забезпечення ефективності судочинства.
64.          Скаржник у касаційній скарзі послався на підставу, передбачену п.1.ч.2 ст.287 ГПК, а, отже, він має мотивувати неправильне застосування норм матеріального права та / або недотримання вимог процесуального права судами попередніх інстанцій посиланням на відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права у подібних правовідносинах, а не наводити власні міркування.
65.          Тобто, для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях скаржник має навести не особисті міркування щодо законності та обґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування якої саме норми права у подібних відносинах не враховали суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи.
66.          Скаржник не наводить у касаційній скарзі постанов Верховного Суду, висновки яких не врахували суди попередніх інстанцій при визначенні поважності причин пропуску строків звернення зі скаргою до Мін`юсту. Так само не посилається на відсутність висновку Верховного Суду чи порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
67.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1 ст.300 ГПК).
68.          Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність.
69.          За таких обставин, касаційна скарга, що ґрунтується на підставі п.1 ч.2 ст.287 ЦПК, задоволенню не підлягає.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
70.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
71.          Згідно із п.5 ч.1 ст.296 ГПК суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
72.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про закриття касаційного провадження у справі.
Судові витрати
73.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, то судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №910/838/20 закрити
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    В. Студенець