УХВАЛА

07 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  17-14-01/1494(925/60/23) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.

розглянувши матеріали касаційної  скарги Яроміч Василини Михайлівни за вх.№4062/2023

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Сотнікова С.В., Доманської М.Л.
та на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023
у складі судді Дорошенко М.В.
у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Уманські енергетичні мережі" Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"
до Фізичної особи - підприємця Яроміч Василини Михайлівни
про стягнення 113 115,24 грн, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Господарського суду Черкаської області перебуває справа №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго".
У грудні 2022 року ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Уманські енергетичні мережі" ПАТ "Черкасиобленерго" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Яроміч Василини Михайлівни про стягнення 113 115,24 грн вартості необлікованої електричної енергії.
09.01.2023 ухвалою Господарського суду Черкаської області  прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Уманські енергетичні мережі" ПАТ "Черкасиобленерго" до фізичної особи - підприємця Яроміч Василини Михайлівни про стягнення 113 115,24 грн, відкрито провадження у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23) і постановлено розглядати її в межах справи № 17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго" у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
14.03.2023 рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23) позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Яроміч Василини Михайлівни на користь ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Уманські енергетичні мережі" ПАТ "Черкасиобленерго" 113 115,24 грн  вартості  необлікованої  електричної  енергії  та  2 481,00 грн судового збору.
18.05.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23) рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 залишено без змін.
13.06.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) Яроміч Василиною Михайлівною надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23); постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу "Уманські енергетичні мережі" ПАТ "Черкасиобленерго" до Фізичної особи - підприємця Яроміч Василини Михайлівни про стягнення 113 115,24 грн вартості необлікованої електричної енергії.
Також скаржником подано заяву про зупинення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23).
19.06.2023 зазначену касаційну передано колегії суддів у складі: головуючого -  Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В.І., Погребняка В. Я.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Водночас, з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Разом з тим, згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. 
Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частиною другою статті 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 дійшла висновку, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи: 
1) перша група стосується розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення (розумій також і відсторонення) керуючого санацією, ліквідатора тощо;
2) друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.
Згідно з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 19.01.2021 у справі №916/97/20, визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство. Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справи про банкрутство.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 
1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
У пункті 1 частини першої статті 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481 грн.
Предметом позову у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23), який розглядався в межах справи № 17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго", є стягнення 113 115,24 грн вартості необлікованої електричної енергії, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання позову у 2022 році (2 481 грн х 100 = 248 100 грн). Отже, справа № 17-14-01/1494 (925/60/23) є малозначною в силу статті 12 ГПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Верховний Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 
Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, підставами касаційного оскарження Яроміч Василина Михайлівна зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, статтей 128, 173, 179, 202-208, 235, 237 ГК України, статтей 51, 52, 598-609, 614 ЦК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", порушення норм процесуального права, зокрема, статтей 20, 21, частини тринадцятої статті 30, статтей 45, 74-77, 79, 89, 210, пункту 1 частини першої статті 231, статтей 236, 237, пункту 5 частини шостої статті 242, статті 269 ГПК України, неправильне встановлення судами обставин, які мають значення для справи, а також неврахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.05.2018 у справі № 904/5846/17, від 23.10.2018 у справі № 923/144/18, від 21.01.2020 у справі № 925/358/19, від 30.07.2019 у справі № 904/4372/18, від 25.09.2020 у справі №925/827/19, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19, постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадженій № 14/144цс18), від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження №12-294гс18), від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18.
Водночас, скаржник не наводить жодних обґрунтувань щодо наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, необхідних для відкриття Верховним Судом касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Таким чином, касаційна Яроміч Василини Михайлівни оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
З огляду на викладене, касаційна скарга Яроміч Василини Михайлівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23) підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: зазначити та належним чином обґрунтувати наявність підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за яких можливе відкриття касаційного провадження у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23).
При цьому колегія суддів зазначає, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, розгляд заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/60/23) відкладається до усунення скаржником зазначених вище недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Яроміч Василини Михайлівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 у справі № 17-14-01/1494(925/60/23) залишити без руху.
2. Надати Яроміч Василині Михайлівні строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали визначені статтею 292 ГПК України.
4. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Верховного Суду                                                                                В. Пєсков