УХВАЛА

26 липня 2023 року 
м. Київ
cправа №  904/4150/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області 
(суддя - Панна С.П.)
від 21.02.2023 
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.)
від 13.06.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"
до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)
про стягнення 1 136 986,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення заборгованості в розмірі 1 136 986,82 грн за порушенням умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 в частині оплати за надані послуги.

2.          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2023, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" заборгованість у розмірі 829 934,57 грн, 3 % річних за період з 01.02.2022 по 30.09.2022 у розмірі 16 507,73 грн, інфляційні втрати за період з лютого 2022 по вересень 2022 у розмірі 167 987,06 грн, пеню за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 в сумі 122 557,46 грн та судовий збір у розмірі 17 054,80 грн.        

3.          Суди виходили з того, що всупереч умовам договору, а також порушуючи норми діючого законодавства, відповідач свої зобов`язання у повному обсязі не виконав, поставлений у спірний період природний газ на залишкову суму 829 934,57 грн у встановлений договором строк та у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції клопотань про зменшення нарахованих штрафних санкцій не заявлялося, відповідних доказів на підтвердження існування виключних обставин для зменшення судом штрафних санкцій не подавалося, тому в місцевого господарського суду    були відсутні правові підстави для зменшення, нарахованих позивачем на суму боргу пені, 3% річних та інфляційних втрат, які до того-ж не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання.    

4.          11.07.2023 відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

5.           Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

6.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

7.          Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

8.          Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9.          Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10.          Позов у зазначеній справі подано у 2022 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 встановлено у розмірі 2 481, 00 грн.

11.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

12.          Предметом позову у цій справі є стягнення 1 136 986,82 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 481,00 грн = 1 240 500, 00 грн) станом на час звернення з позовною заявою.

13.          Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статей 233 ГК України, 551 ЦК України, оскільки не погоджується зі стягнутою сумою штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат, вважає, що підстав для їх нарахування не було. Визначає підставою касаційного оскарження пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України (неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах).

14.          Натомість, норма пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

15.          Скаржник не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

16.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що  скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 1 136 986,82 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

17.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

18.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19.          Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини другої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4150/22 за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2023.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                           І. Кондратова

Судді                                                                                                       О. Баранець

                                                                                                                В. Студенець