ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2023 року 
м. Київ
cправа №  924/232/22 (686/31236/19) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В .В. - головуючого, Огородніка К. М., Пєскова В. Г.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника ОСОБА_1 - адвокат Ваків В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку через Господарський суд Хмельницької області касаційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 15.03.2023 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в суму 537    417,69 грн.
у справі № 924/232/22(686/31236/19)
за позовом  ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" 
про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 
в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів", -

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2022 відкрито провадження у справі №924/232/22 за заявою Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке АТП 16854" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (далі - ПАТ "Проскурів").

2. У провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала справа №    686/31236/19 за позовом ОСОБА_1 м. Дніпро до Публічного акціонерного товариства "Проскурів"м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

3. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.08.2022 матеріали справи №686/31236/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Проскурів" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано до Господарського суду Хмельницької області, на розгляді якого перебуває справа №924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів".

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
4. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у задоволенні позову відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022, ОСОБА_1 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

6. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 12.01.2023 задоволено частково; рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ №    9ос/1-К від 13.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" на підставі п.4 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера в ПАТ "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 537    417,69 грн - відмовлено.

Рух касаційної скарги 
7. 09.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в суму 537         417,69 грн. у справі №         924/232/22(686/31236/19).

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 924/232/22(686/31236/19) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.05.2023.

9. 08.05.2023 Публічне акціонерне товариство "Проскурів" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №    924/232/22(686/31236/19).

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПАТ "Проскурів" у справі № 924/232/22(686/31236/19) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.    В., судді - Погребняка В.    Я., судді - Васьковського О.    В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023.

11. Ухвалою від 26.06.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження у справі №        924/232/22 (686/31236/19) за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в суму 537         417,69 грн; відкрито касаційне провадження у справі № 924/232/22 (686/31236/19) за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023; об`єднано в одне касаційне провадження касаційні провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 09.05.2023 та за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №    924/232/22    (686/31236/19); призначено розгляд касаційних скарг ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на 01.08.2023 року о 10:45.

12. Від представника ОСОБА_1 - адвоката Ваківа В.В. до суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні у справі №    924/232/22    (686/31236/19) в режимі відеоконференції через Господарський суд Хмельницької області або Хмельницький окружний адміністративний суд або Хмельницький апеляційний суд.

13. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 24.07.2023 №    29.2-02/1772, у зв`язку з відпусткою суддів Васьковського О.В., Погребняка В.Я., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №  30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №    924/232/22    (686/31236/19).

14. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 для розгляду касаційних скарг ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Проскурів" визначено колегію суддів у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К. М., Пєскова В. Г.

15. Ухвалою від 25.07.2023, серед іншого, прийнято касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ "Проскурів" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №    924/232/22    (686/31236/19) колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.    В. - головуючого,                   Огородніка К.    М., Пєскова В.    Г., до свого провадження. Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ваківа В.В. про участь у судовому засіданні 01.08.2023 о 10:45 год. у справі №    924/232/22    (686/31236/19) в режимі відеоконференції задоволено; доручено Господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення відеоконференції 01.08.2023 року о 10 год. 45 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

16. Не погоджуючись з ухваленою постановою, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій остання просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у цій справі в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ПАТ "Проскурів" на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 537    417,69 грн та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; в решті позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін; вирішити питання відшкодування понесених позивачем судових витрат.

17. Аргументи касаційної скарги ОСОБА_1 полягають у наступному.

17.1. Суд апеляційної інстанції, встановивши факт незаконного звільнення позивача з роботи, і, постановляючи рішення про часткове задоволення позову, яким скасовано незаконний наказ відповідача про звільненння позивача та поновлено його на роботі, водночас необгрунтовано відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки не застосував ч. 2 ст. 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи; та не врахував висновки щодо застосування норми права (ч. 2 ст. 235 КЗпП України) в подібних правовідносинах, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, а також у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 620/3884/18, від 05.09.2019 у справі № 813/1247/17, від 30.10.2018 у справі № 826/12721/17, від 25.07.2018 у справі №552/3404/17.

17.2. Отже, якщо суд апеляційної інстанції не погодившись з розрахунком середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, який надав суду позивач у справі, вважаючи його неправильним, зобов`язаний був зробити власний розрахунок такого заробітку і стягнути його з відповідача відповідно до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

18. Не погоджуючись з ухваленою постановою від 15.03.2023, ПАТ "Проскурів" подано касаційну скаргу, в якій останнє просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 15.03.2023, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у цій справі залишити без змін; здійснити розподіл судових витрат.

19. Аргументи касаційної скарги ПАТ "Проскурів" полягають у наступному.

19.1. Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (ст. 32 КЗпП: відсутній порядок повідомлення працівника про зміну його робочого місця та кола доказів, що підтверджують цей факт у випадку відмови працівника проставити на документах свій підпис) у подібних правовідносинах (п.    3 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

19.2. Наказ про переміщення робочого місця №    8 від 06.09.2019, виданий Генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6, є розпорядчим документом, відтак, до нього не можуть застосовуватися наслідки недійсності рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом від 27.08.2019. 

Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування ст. 216, 236 ЦК України: правових наслідків недійсності правочину у випадку наявності кількох послідовних правочинів, визнаних судами недійсними; застосування наслідків недійсності до розпорядчих документів директора товариства) у подібних правовідносинах та порушення норми про преюдицію (п. З ч. 2 ст. 287 ГПК України).

19.3. Застосування судом апеляційної інстанції статті 149 КЗпП без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі №553/1875/16 (не витребування пояснень про відсутність на робочому місці не є підставою для скасування наказу про звільнення у випадку підтвердження факту проступку) (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

20. У судовому засіданні 01.08.2023 представник ОСОБА_1 підтримав касаційну скаргу подану ОСОБА_1 та заперечив проти касаційної скарги ПАТ    "Проскурів".

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

21. ПАТ "Проскурів" подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому останнє просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 

22. ОСОБА_1 подано відзив на касаційну скаргу ПАТ "Проскурів", в якому остання просить залишити касаційну скаргу ПАТ "Проскурів" без задоволення.

Розгляд клопотань Верховним Судом

23. Касаційна скарга ПАТ "Проскурів" мастить клопотання про необхідність відступу від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 676/2489/19 та від 26.06.2019 у справі №    572/2944/16-ц щодо застосування п.    4 ч.    1 ст.    40 КЗпП України.

24. У судовому засіданні 01.08.2023 представник ОСОБА_1 заперечив проти вказаного клопотання. 

25. Колегія суддів розглянувши вказане клопотання ПАТ "Проскурів" дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

25.1. У своїй касаційній скарзі ПАТ "Проскурів" крім клопотання про необхідність відступу від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 676/2489/19 та від 26.06.2019 у справі №    572/2944/16-ц щодо застосування п.    4 ч.    1 ст.    40 КЗпП України зазначає про те, що правовідносини у справі, що розглядається №924/232/22 (686/31236/19) і у справах від яких просить відступити не є тотожними.

25.2. Скаржник, зокрема зазначає, що:

- у справі №676/2489/19 особливістю фактичних обставин справи є те, що місце роботи позивача не було прив`язане до офісу роботодавця, мало роз`їзний характер і не виключало відряджень в межах України та поза її межами, що було також підтверджено відповідними положеннями з посадової інструкції. Водночас, у справі №924/232/22 (686/31236/19) позивач працювала на посаді головного бухгалтера і її робоче місце є чітко визначеним та вимагає перебування за конкретною адресою та роботою з комп`ютерною технікою та документами;

- особливістю фактичних обставин справи №572/2944/16-ц є те, що працівник повідомила свого роботодавця про невихід на роботу після закінчення строку попередження про розірвання трудового договору з ініціативи працівника, а прогули не підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас, у справі №    924/232/22 (686/31236/19) керівництвом ПАТ "Проскурів" було належним чином дотримано процедуру витребування відповідних пояснень у ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним розпорядженням та доповідними записками, поясненнями свідків, а факт відсутності на робочому місці підтверджено належними доказами: актами, поясненнями свідків, податковою та бухгалтерською документацією та і безпосередньо позивач підтверджує її відсутність на новому робочому місці.

25.3. Скаржником не наведено жодних вмотивованих обґрунтувань необхідності відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у цих постановах, зокрема наявності причин для такого відступу (неефективність, помилковість, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість судового рішення).

25.4. Крім того, колегія суддів вважає, що наведені вище клопотання та аргументи скаржника ПАТ    "Проскурів" є взаємо суперечливими та зауважує, що частина третя статті 302 ГПК України передбачає відступ від висновку викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду лише щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

25.5. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання ПАТ "Проскурів" про відступ від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №    676/2489/19 та від 26.06.2019 у справі №    572/2944/16-ц щодо застосування п.    4 ч.    1 ст.    40 КЗпП України слід відмовити.

26. ПАТ "Проскурів" 31.07.2023 подано клопотання про розгляд касаційних скарг без участі їх представника. 

27. Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 26.06.2023, серед іншого, доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги. Крім того, позивачем подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 . Відтак, Суд вважає за можливе розглядати касаційну скаргу за відсутності представника ПАТ "Проскурів".

Позиція Верховного Суду

28. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга ПАТ "Проскурів" не підлягає задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_1 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.

29. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

30. Предметом судового розгляду у цій справі є позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах справи №924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів".

31. Оскільки щодо ПАТ "Проскурів" у цій справі здійснюється провадження у справі про банкрутство, розгляд ініційованого позивачем спору, вимоги якого є предметом цього судового розгляду, здійснюється в межах справи про банкрутство відповідача.

32. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

33. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

34. Відповідно до статті 139 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

35. Згідно зі статтею 147 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

36. Частиною третьою статті 149 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

37. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

38. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

39. Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (див. постанову Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 761/30967/15-ц).

40. Робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.

41. Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 686/31234/19).

42. Тобто, прогулом, передбаченим пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

43. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. 

44. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. 

45. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі (див. постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 489/1609/17, від 20.10.2020 у справі № 676/2489/19, від 15.09.2021 у справі № 657/1667/19).

46. Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із числа передбачених ГПК України.

47. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №235/2284/17, від 10.05.2023 у справі № 761/23538/20).

48. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №    924/232/22 (686/31236/19) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Проскурів" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах справи №924/232/22 про банкрутство ПАТ "Проскурів".

49. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково; визнано незаконним та скасовано Наказ №    9ос/1-К від 13.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" на підставі п.    4 ч.1 ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера в ПАТ "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 537    417,69 грн - відмовлено.

50. Судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини справи.

50.1. ОСОБА_1 21.11.2018 прийнято на роботу на посаду заступника головного бухгалтера в ПАТ "Проскурів".

50.2. Наказом №4 від 28.03.2019 т.в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_2 з 28.03.2019 ОСОБА_1 переведена на посаду головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з посадовим окладом згідно штатного розпису.

50.3. До 03.09.2019 місце розташування ПАТ "Проскурів" визначалося за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька № 257.

50.4. Рішенням Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.09.2019 року було змінено місце розташування товариства з адреси: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька № 257 на адресу: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 .

50.5. Генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 видано наказ від 06.09.2019 №8, про те, що починаючи з 09.09.2019 переміщено робоче місце працівників за списком, згідно додатку №    1 до даного наказу, до приміщення ПАТ    "Проскурів" за новою адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 , в тому числі і позивача ОСОБА_1 

50.6. ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" 13.09.2019 на підставі п.    4 ч.    1 ст.    40 КЗпП України, у зв`язку з нез`явленням на робочому місці у період з 09.09.2019 по 11.09.2019 - фактично за прогул.

50.7. Згідно листа-повідомлення ПАТ "Проскурів" за вих.№80 від 30.11.2022 (на адвокатський запит №291 від 29.11.2022), посадова інструкція головного бухгалтера ПАТ "Проскурів", яка була чинною станом на вересень 2019 року, у ПАТ    "Проскурів" за адресою: м. Хмельницький, вул. В. Глушенкова, 11 відсутня, що підтверджується актом про відсутність документів від 18.09.2019.

50.8. 06.09.2019 комісією, у складі ОСОБА_2 (члена наглядової ради),   ОСОБА_3 (зав. господарством) та ОСОБА_4 (головного енергетика) було складено акт №1/КАМ про те, що 06.09.2019 ОСОБА_1 зачитано вголос та вручено копію наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №8 від 06.09.2019 р., яким переміщено її робоче місце до приміщення ПАТ "Проскурів" за адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 . Також, ОСОБА_1 було запропоновано власноручним підписом засвідчити факт ознайомлення із даним наказом та отримання його копії, на що ОСОБА_1 у їх присутності категорично відмовилась розписуватись у будь-яких документах.

50.9. Щодо повноважень комісії на складання акту встановлено наступне: 

- ОСОБА_4 перебуває на посаді енергетика ПАТ "Проскурів" з 01.01.2011 по теперішній час - (довідка ПАТ "Проскурів" №43к від 21.10.2022); 

- ОСОБА_3 , перебувала на посаді завідувача господарства у ПАТ "Проскурів" з 19.11.2018 (наказ про прийняття №27-к від 19.11.2018) по 14.08.2020 (наказ про звільнення №103 від 12.08.2020) та з 19.10.2020 (наказ про прийняття №131 від 16.10.2020) по теперішній час - (довідка ПАТ "Проскурів" №44к від 21.10.2022); 

- ОСОБА_2 , перебував на посаді юриста з 20.11.2018 (наказ №29-К від 21.11.2018) по 17.07.2019 (наказ №32 від 22.07.2019), перебував членом Наглядової ради ПАТ "Проскурів" з 27.08.2019 по 20.10.2020 та з 28.08.2019 по 16.09.2019 діяв на підставі довіреності від 28.08.2019, перебував на посаді заступника директора ПАТ "Проскурів" з 17.09.2019 (наказ на прийняття №13 від 13.09.2019) по 30.07.2020 (наказ про звільнення №94 від 30.07.2020) - (довідка ПАТ "Проскурів" №    45к від 21.10.2022).

50.10. З 09.09.2019 по 13.09.2019 протягом робочого дня з 9.00 год. по 18.00 год. ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці в приміщенні ПАТ "Проскурів" за адресою м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 , про причини неявки не повідомила, про що комісією було складено відповідні акти (№2/КАМ від 09.09.2019р., №3/КАМ від 10.09.2019р., №4/КАМ від 11.09.2019р., №5/КАМ від 12.09.2019р., №6/КАМ від 13.09.2019);

50.11. 11.09.2019 ОСОБА_2 було складено доповідну записку про те, що на виконання наказу Генерального директора №8 від 06.09.2019р. ОСОБА_1 яка працює у ПАТ "Проскурів" головним бухгалтером, була повідомлена належним чином про переміщення її робочого місця до приміщення ПАТ "Проскурів" за новою адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 . Однак, всупереч наказу, ОСОБА_1 на новому робочому місці у період з 09.09.2019р. по 11.09.2019р. була відсутня, про причини відсутності не повідомляла. Факт відсутності працівника підтверджується актами за відповідний період часу, складеними комісійно. Такі дії працівника мають ознаки дисциплінарного проступку, а саме прогулу. Також у доповідній записці запропоновано витребувати у працівника ОСОБА_1 письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці.

50.12. Розпорядженням Генерального директора ПАТ "Проскурів" від 11.09.2019р. було зобов`язано ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці у робочий час з 09.00 год. до 18.00 год. у робочі дні з 09.09.2019р. по 11.09.2019р. та встановлено кінцевий термін надання письмових пояснень до 18:00год 12.09.2019.

50.13. В матеріалах справи наявний табель обліку робочого часу за вересень 2019р. по працівнику ОСОБА_1 , затверджений відповідальною особою зав. господарством ОСОБА_3 30.09.2019р. У вказаному табелі обліку робочого часу стоять прогули за період 09.09.2019-11.09.2019.

50.14. Також у справі наявний, наданий ОСОБА_1 табель обліку робочого часу за вересень 2019, складений головним бухгалтером ОСОБА_1 , затверджений головою наглядової ради ОСОБА_5 , за вересень 2019 року. У вказаному табелі обліку робочого часу по ОСОБА_1 стоять 8 год. часи присутності на робочому місці за період 09.09.2019-13.09.2019. 

50.15. 09.09.2019 генеральним директором ПАТ "Проскурів" адресовано ОСОБА_1 вимогу щодо негайного прибуття на робоче місце по вул. Глушенкова, 11 та передати документи в межах своєї компетенції.
50.16. 13.09.2019 генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 видано наказ № 9ос/1-К, яким звільнено ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з 13.09.2019 на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з нез`явленням на робочому місці у період з 09.09.2019р. по 11.09.2019р.

50.17. 13.09.2019 комісією у складі ОСОБА_2 (члена наглядової ради), ОСОБА_3 (зав. господарством) та ОСОБА_4 (головного енергетика) складено акт №    10/КАМ про те, що 13.09.2019 р. ОСОБА_1 зачитано вголос та вручено копію наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №9ос/1-К від 13.09.2019р. яким звільнено ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з 13.09.2019р. на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Також у акті зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснено право на особисте отримання трудової книжки та запропоновано власноручно розписатися під текстом зазначеного наказу про факт ознайомлення із його змістом та отримання його копії. У акті зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично відмовилась розписуватися про факт ознайомлення із наказом Генерального директора №9ос/1-К від 13.09.2019р. та повідомила, що отримувати трудову книжку не буде, будь-які підписи ставити також не буде.

50.18. Матеріали справи містять нотаріально засвідчену заяву свідка ОСОБА_7 від 08.09.2022, в якій свідок зазначає про те, що наприкінці жовтня 2019 року, їй, як і іншим працівникам ПАТ "Проскурів" стало відомо з витягу з Реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що їх у вересні 2019 року наказом Генерального директора ПАТ "Проскурів" звільнено з роботи, в тому числі і головного бухгалтера ОСОБА_1 за прогул. У заяві свідок повідомляє, що кожного ранку, в тому числі і в дні з 09.09.2019 р. по 11.09.2019 р. особисто бачила головного бухгалтера ОСОБА_1 на роботі в офісному приміщенні ПАТ "Проскурів" за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257 , яке вона щоденно прибирала до початку робочого дня, оскільки виходила на роботу для прибирання приміщення о сьомій годині ранку і виходила з офісу після початку робочого дня, тобто після дев`ятої години ранку, а ОСОБА_1 приходила на роботу на 8-30год. ранку. У заяві міститься застереження про те, що свідок ознайомлена зі змістом ст. 384 Кримінального кодексу України про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань.

50.19. З письмової заява свідка ОСОБА_3 від 21.10.2022 р., вбачається, що для ознайомлення працівників ПАТ "Проскурів" згідно додатку №1 до Наказу №8 зі змістом вказаного наказу було створено комісію у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Ознайомлення ОСОБА_1 із наказом №8 відбувалось шляхом надання їй копії такого наказу із одночасним озвученням змісту наказу вголос. ОСОБА_1 засвідчити факт ознайомлення із вказаним наказом та отримання його копії категорично відмовилася. У зв`язку з чим, комісією сформовано акт, в якому зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_1 з наказом та її відмови засвідчити цей факт власноручним підписом. 09.09.2019, 10.09.2019, 11.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019 ОСОБА_1 за своєю адресою робочого місця: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 - не з`явилася. Про відсутність ОСОБА_1 на новому місці свідку достеменно відомо, зважаючи на те, що вона перебувала на "прохідній" весь робочий день та пропускала усіх працівників, серед яких ОСОБА_1 не було. З метою підтвердження цього факту було сформовано акти від 09.09.2019, 10.09.2019, 11.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019, які підписані членами комісії на підтвердження зазначених у них обставин. Також, 11.09.2019 ОСОБА_2 складено доповідну записку. ОСОБА_1 засвідчити факт ознайомлення із наказом про звільнення відмовилась. На підтвердження вказаних обставин було складено акт №10/КАМ від 13.09.2019, який засвідчений підписами членів комісії.

50.20. В заяві свідок підтвердив свою обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

50.21. Згідно довідки ПАТ "Проскурів" від 05.02.2020 р. №71, у ПАТ "Проскурів" первинна профспілкова організація не створена, відомостями про участь членів трудового колективу у профспілкових організаціях ПАТ "Проскурів" не володіє.

50.22. Матеріали справи містять Протокол загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012 (голова зборів - ОСОБА_5 , секретар - ОСОБА_8 ), за результатами проведення яких, ухвалили, зокрема: затвердити Статут ПАТ "Проскурів" у новій редакції; затвердити повноваження ОСОБА_6 , як генерального директора ПАТ "Проскурів", затвердити повноваження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як членів дирекції ПАТ "Проскурів"; затвердити Положення про дирекцію, Положення про Наглядову Раду, Положення про ревізійну комісію.

50.23.Матеріали справи містять письмові інформації: 

- ГУ ДПС України у Хмельницькій області (вх.№05-22/6205/22 від 04.11.2022р.) про те, що згідно реєстраційних та облікових даних ІКС "Податковий блок" ПАТ "Проскурів" у період з 13.09.2019 по 03.10.2022, повідомлення щодо прийняття на роботу громадянки ОСОБА_1 не подавались, інформація, щодо сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску по вказаній особі відсутня;

- ГУ ПФУ в Хмельницькій області (вх.№05-22/6191/22 від 03.11.2022р.), згідно якої, у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 13.09.2019 по 03.10.2022.

50.24. Щодо підтвердження/скасування повноважень членів наглядової ради, генерального директора та дирекції учасниками справи долучено до справи такі докази:

- 27.08.2019 протоколом №1 оформлено рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", яким обрано ОСОБА_2 головою Наглядової ради Товариства; припинено повноваження генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 та тимчасово виконуючого обов`язки Генерального директора ОСОБА_11 з 27.08.2019р.; обрано ОСОБА_6 . Генеральним директором товариства з 28.08.2019р.

- Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020 у справі №924/1125/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2020р.: 

- визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом від 27.08.2019 року; 

- визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом №1 від 27.08.2019р.; 

- визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом №8 від 15.10.2019р.;

- скасовано реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: 28.08.2019 16731050024010387 Мороз О.А. ; Приватний нотаріус Мороз О.А.; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників"; 

- скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 28.08.2019 16731070025010387; Мороз О.А.; Приватний нотаріус Мороз О.А.; зміна керівника юридичної особи; 

- скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 17.10.2019 16731070027010387; ОСОБА_13 ; Виконавчий комітет Хмельницької міської ради Хмельницької області; зміна керівника юридичної особи". 

- Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020: визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 та від 11.07.2019 

- З урахуванням наведених рішень Господарського суду Хмельницької області, якими визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" та рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", склад посадових осіб ПАТ "Проскурів", а саме Генеральний директор, члени Дирекції, члени Наглядової ради визначається на підставі протоколу загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012.

51. У справі, що переглядається судом апеляційної інстанції встановлено, що Генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 видано наказ від 06.09.2019 №8 про переміщення з 09.09.2019 робочого місця працівників за списком, згідно додатку №    1 до даного наказу, до приміщення ПАТ    "Проскурів" за новою адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 , в тому числі і позивача ОСОБА_1 .

52. Водночас, як установлено судом апеляційної інстанції, матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом від 06.09.2019 № 8 про визначення її робочого місця за новою адресою та доказів із власноручним підписом ОСОБА_1 про вручення їй особисто копії наказу від 06.09.2019 №    8, яким переміщено її робоче місце за новою адресою.

53. Апеляційний господарський суд обґрунтовано врахував, що такий спосіб ознайомлення робітника з наказом як зачитування його вголос є неналежним способом повідомлення працівника про зміни в організації праці при виконанні ним своїх посадових обов`язків, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства. До того ж, як свідчать установлені апеляційним господарським судом обставини справи, ПАТ "Проскурів" не спростовані твердження позивачки щодо виконанням нею своїх посадових обов`язків головного бухгалтера у період із 09 вересня 2019 року по 11 вересня 2019 року за робочим місцем, визначеним їй при прийнятті на роботу, а саме за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька №    257.

54. Так само неаргументованим є посилання відповідача та висновки суду першої інстанції в якості доказу ознайомлення позивача із виданим наказом від 06.09.2019 № 8 на акт комісії №1/КАМ у складі ОСОБА_2 (члена наглядової ради), ОСОБА_3 (зав. господарством) та ОСОБА_4 (головного енергетика), жодного розпорядчого документа про створення якої та доказів щодо обсягу її повноважень, як звернув увагу апеляційний господарський суд, матеріали справи не містять.

55. Тому безпідставним є посилання ПАТ "Проскурів" на вчинення позивачем прогулу у зв`язку з відсутністю його по місцю роботи, за зміненою юридичною адресою.

56. Суд звертає увагу, що не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місце розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 428/6597/19).

57. Як свідчать установлені апеляційним господарським судом обставини, у цій справі відсутні докази ознайомлення позивача з наказом про визначення та переміщення робочого місця за новою адресою, а натомість підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на підприємстві та виконання нею своїх трудових обов`язків у період з 09.09.2019 по 11.09.2019, що виключає можливість вважати прогулом позивача в такий період.

58. З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду щодо незаконності звільнення ОСОБА_1 із займаної посади головного бухгалтера у ПАТ "Проскурів" на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

59. Подібний висновок за схожих обставин щодо незаконності звільнення працівника ПАТ "Проскурів", який не був ознайомлений з наказом про переміщення робочого місця за новою адресою за аналогічний зазначеному у цій справі часовий проміжок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 686/31234/19.

60. Отже, аргументи касаційної скарги ПАТ "Проскурів" у п. 19.1. постанови, є необгрунтованими.

61. Також безпідставними є аргументи скаржника, які фактично ґрунтуються на неврахуванні апеляційним господарським судом висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 553/1875/16, оскільки у справі наведеній скаржником у касаційній скарзі та справі, яка переглядається, є різними встановлені фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів.

62. Водночас, колегія суддів вважає аргументи апеляційного суду про те, що визнання недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ    "Проскурів", оформлене протоколом від 27.08.2019; рішення Наглядової ради ПАТ    "Проскурів", оформлене протоколом №1 від 27.08.2019 (на підставі якого ОСОБА_6 , було надано повноваження генерального директора ПАТ    "Проскурів"); рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом №8 від 15.10.2019, відповідно до вимог ст.ст. 216, 236 ЦК України має правовим наслідком неправомірність оспорюваного наказу генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 14ос/2-К від 18.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 , є необгрунтованими, та частково погоджується з аргументами касаційної скарги ПАТ "Проскурів" з огляду на наступне.

63. За загальним правилом рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні ст.202 ЦК. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за ст.216 ЦК. Рішення загальних зборів учасників та інших органів господарського товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №924/497/19, від 11.03.2021 у справі №925/510/20 тощо).

64. Отже, рішення Наглядової ради про надання повноважень та обрання генерального директора не є правочином в розумінні статті 202 ЦК України.

65. Водночас, помилкове посилання суду апеляційної інстанції на положення Цивільного кодексу України щодо недійсності правочину та наслідків такої недійсності не вплинуло на правильність та обґрунтованість їх висновків щодо незаконного звільнення ОСОБА_1 із займаної посади головного бухгалтера у ПАТ "Проскурів".

66. Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

67. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі №    755/12623/19 дійшла висновку, що "Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах".

68. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 була незаконно звільнена із займаної посади головного бухгалтера у ПАТ "Проскурів".

69. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що підприємство - Публічне акціонерне товариство "Проскурів", до якого заявлено позовні вимоги про поновлення на посаді ні на момент прийняття оспорюваного рішення ні на момент ухвалення постанови не реорганізоване і не ліквідоване; станом на 01.09.2019 (місяць, у якому працівника незаконно звільнили) діяв затверджений штатний розпис, у якому мала місце посада головного бухгалтера. 

70. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дішов обґрунтованого висновку про визнання незаконним та скасування Наказу №9ос/1-К від 13.09.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України та про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера в Публічному акціонерному товаристві "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем.

71. Разом з тим, колегія суддів вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з тим, що наданий позивачем розрахунок на суму 537417,69 грн суперечить п.8 Порядку №100, враховуючи наступне.

72. Апеляційним судом встановлено наступе.

72.1. Обґрунтовуючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач та її представник зазначають, що ними було застосовано Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

72.2. Позивач ОСОБА_1 була звільнений із займаної посади у вересні 2019 року.

72.3. Обґрунтовуючи розмір здійсненного обрахунку (а.с.94-96, т.2) середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач ОСОБА_1 зазначає, що у даному випадку мають враховуватися виплати за липень та серпень 2019 року.

72.4. Так матеріали справи містять Витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , у тому числі і за 2019 рік за період із січня по липень.

72.5. За липень розмір нарахованої заробітної плати становить 30    998,56 грн (Реєстр - а.с.22-26, т.1). За серпень 2019 року відомості у Реєстрі про розмір нарахованої та виплаченої суми заробітної плати відсутні. 

72.6. Позивач, покликаючись на довідку про нарахування заробітної плати за серпень 2019 рік, яку долучив до матеріалів справи відповідач (а.с.59, т.2), для обрахунку за цей період визначає мінімальний розмір заробітної плати, який був установлений усім працівникам товариства за зазначений період - 4    173 грн.

72.7. Виходячи із розміру нарахованої позивачу заробітної плати за липень 2019 року (за даними Витягу з реєстру застрахованих осіб) та середньомісячного розміру за серпень 2019, визначеного відповідачем, середньоденний розмір заробітної плати працівника, за її розрахунком, становить 1    072,69 грн та 253,93 грн відповідно.

72.8. Загальний час вимушеного прогулу працівника становить 501 день.

72.9. Відтак загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 становить, за її ж розрахунком, 537    417,69 грн.

72.10. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позивач такі розрахунки провела із порушенням встановленого порядку. Адже в основу розрахунку за липень 2019 року покладена сума 30    998,56 грн (нарахування і виплата підтверджуються даними Реєстру - п.8.20.4. цієї постанови); за серпень 2019 року у розрахунку визначена сума 16    200 грн. 

72.11. Позивачка у розрахунку вказує, що ця сума встановлена штатним розписом та підтверджується витягом із Реєстру, проте Реєстром така сума не підтверджується, а встановлення посадового окладу штатним розписом не може свідчити про нарахування та виплату заробітної плати за певний період, зокрема за серпень 2019 року.

72.12. У судовому засіданні представник позивача і позивач намагалися дещо змінити алгоритм розрахунку середньомісячної заробітної плати, зазначивши, що усім працівникам товариства за серпень 2019 року було встановлено мінімальний розмір заробітної плати - 4    173 грн. Відтак, суд апеляційної інстанції може враховувати саме цю суму при здійсненні такого обрахунку. Проте, обґрунтованого розрахунку середньомісячної заробітної плати позивач ОСОБА_1 за цими критеріями не надає.
72.13. Отже, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що наданий позивачем розрахунок на суму 537417,69 грн суперечить п.8 Порядку №100, а відтак у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

73. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що суд апеляційної інстанції не був позбавлений права в межах наданих йому повноважень та у межах заявлених позовних вимог самостійно розрахувати розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, адже як встановлено судом апеляційної розмір нарахованої заробітної плати за липень становить 30    998,56 грн і підтверджується даними з Реєстру (    а.с.22-26, т.1).

74. Розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу потребує оцінки доказів у справі, відтак знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції в силу вимог статті 300 ГПК України, відтак покладається на Північно-західний апеляційний господарський суд.

75. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

76. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

77. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, водночас доводи, викладені в касаційній скарзі ПАТ "Проскурів" не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанцій, тоді як аргументи касаційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.

78. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

79. Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у цій справі підлягає залишенню без задоволення, касаційна скарга ОСОБА_1 від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у цій справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537    417,69 грн підлягає задоволенню. Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537    417,69 грн підлягає скасуванню. В частині задоволених позовних вимог постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) слід залишити без змін, а справу №    924/232/22 (686/31236/19) в скасованій частині направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

80. При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно дослідити наявні у справі докази та здійснити розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог в цій частині.

81. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537    417,69 грн підлягає скасуванню а справа направленню в цій частині на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №    924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі                              537    417,69 грн задовольнити.

3. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537    417,69 грн скасувати. В частині задоволених позовних вимог постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) залишити без змін.

4. Справу № 924/232/22 (686/31236/19) в скасованій частині направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В. В. Білоус

Судді                                                                                             К. М. Огороднік

                                                                                                     В. Г. Пєсков