УХВАЛА

17 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  927/1084/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Колос І.Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023
за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек" на постанову державного виконавця
у справі №   927/1084/21
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек"
до фізичної особи-підприємця Пугача Дмитра Васильовича
про стягнення 32   912,85 грн
та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Пугача Дмитра Васильовича
до товариства з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек"
про стягнення 28   000,00 грн,
за участю Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек" (далі - ТОВ "Вел`ю Пек") 27.06.2023 (підтверджується трек-номером поштового відправлення 0407141983817) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №   927/1084/21, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 15.02.2023 залишити в силі. 
Перевіривши матеріали цієї скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України),   Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Статтею 290 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №   927/1084/22 за наслідком перегляду ухвали господарського суду Чернігівської області від 15.02.2023 про розгляд скарги на дії державного виконавця. 
Ухвала місцевого господарського суду про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця (пункт 25 частини першої статті 255 ГПК України) належить до судового рішення, яке підлягає касаційному оскарженню, після його перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).
Перелік підстав касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.
Абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до абзацу третього пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Суд зауважує, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.
Отже процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України.
Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У поданій касаційній скарзі скаржник цитує загальні норми ГПК України, позицію суду апеляційної інстанції, мотиви касаційної скарги, однак не зазначає неправильного застосування конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яких допущено судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, отже касаційна скарга не містить належних обґрунтувань передбачених абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України підстав.
Верховний Суд звертає увагу скаржника, що наведений перелік статей ГПК України у контексті доводів касаційної скарги не може автоматично ототожнюватись Судом з власної ініціативи як обґрунтування неправильного застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального  права, без прямої вказівки на це скаржника.
З огляду на викладене скаржнику необхідно конкретизувати, які саме норми матеріального та/або процесуального права, на його думку, порушено апеляційним господарським судом при ухвалені оскаржуваного судового рішення та в чому полягає таке порушення.
Водночас відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду встановлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01   січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2   684,00   грн.
Натомість до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно обґрунтувати у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження та надати докази сплати судового збору у сумі 2   684,00   грн, на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; 
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- код класифікації доходів бюджету: 22030102;
-   найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу ТОВ "Вел`ю Пек" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1.   Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №   927/1084/21 залишити без руху.
2.   Надати товариству з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. 
3. Верховним Судом в умовах режиму воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України, рекомендовано подавати заяви, клопотання тощо через особистий кабінет в системі "Електронний суд" або на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (kgs@supreme.court.gov.ua) з використанням цифрового підпису.
4.   Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю  "Вел`ю Пек", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                           І. Колос