УХВАЛА

28 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/12955/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р.- головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023
у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд)
до відповідачів:
1)           ОСОБА_2 ,
2)           ОСОБА_1 ,
3)           ОСОБА_3 ,
4)           ОСОБА_4 ,
5)           ОСОБА_5 ,
6)           ОСОБА_6 ,
7)           ОСОБА_7 ,
8)           ОСОБА_8 ,
9)           ОСОБА_9 ,
10)           ОСОБА_10 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 
1)          Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" (далі - ПАТ "Платинум Банк"),
2)          Національного банку України (далі - НБУ)
про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн,
В С Т А Н О В И В:
1.          У серпні 2020 року Фонд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про солідарне стягнення 1 477 708 016,17 грн.
2.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.09.2022 на підставі п.5 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) залишив без розгляду позовні вимоги Фонду до відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та виключив відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у справі №910/12955/20.
3.          Позовні вимоги обґрунтовані спільним завданням майнової шкоди відповідачами як посадовими особами ПАТ "Платинум Банк" внаслідок прийняття останніми необґрунтованих та недобросовісних рішень в складі колегіальних органів управління ПАТ "Платинум Банк". Позивач визначає заявлену до стягнення шкоду у розмірі неповерненої банку суми кредитної заборгованості за договорами та списану у збиток. 
4.          Господарський суд міста Києва рішенням від 18.01.2023 у задоволенні позову відмовив з огляду на відсутність у діях відповідачів складу цивільного правопорушення.
5.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 скасував та ухвалив нове - про задоволення позову. Стягнув солідарно з відповідачів заподіяну ПАТ "Платинум Банк" та його кредиторам шкоду в розмірі 1 477 708 016,17 грн на користь Фонду.
6.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким:
-          до правовідносин, у яких бере участь Фонд як ліквідатор неплатоспроможного банку (виявлення недостатності майна для розрахунків з кредиторами, нікчемних та сумнівних правочинів, протиправної діяльності пов`язаних з банком осіб, збитків, звернення з вимогами до пов`язаних з банком осіб, з позовом до суду) мають застосовуватись редакції ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ст.58 Закону "Про банки та банківську діяльність", що були чинними станом на момент вчинення Фондом відповідних дій;
-          відповідачі у спірний період входили до складу органів управління ПАТ "Платинум Банк";
-          виходячи з оцінки доказів, зокрема, кредитних договорів та додаткових договорів до них, договорів про забезпечення (застави, іпотеки) та додаткових угод до них, рішень Кредитного комітету, Правління та Спостережної ради ПАТ "Платинум Банк", Звіту про незалежну оцінку майна, Звітів НБУ про інспектування ПАТ "Платинум Банк", рішень НБУ, позивач довів всі необхідні складові цивільного правопорушення, наявність яких є необхідною для настання такої міри відповідальності як стягнення збитків;
-          наявні у справі докази не вказують, що відповідачі діяли добросовісно та розумно під час прийняття рішень про намір змінити умови спірних кредитних договорів; рішення відповідачів були необачними та марнотратними, призвели до знецінення активів банку; відповідачі не врахували приписи нормативних актів, які регулюють банківську діяльність щодо оцінки кредитних ризиків, а також інтересів Банку з дотриманням принципів кредитування;
-          адресою реєстрації найбільших позичальників є місто Одеса, а не тимчасово окуповані території; рішення відповідачів про майже синхронне, неодноразове перенесення строків виконання позичальниками зобов`язання за кредитними договорами; про заміну забезпечення із майнових прав за договорами постачання на куплені позичальниками напередодні укладення договорів з банком акції, навіть, без часткового погашення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами чи тілу кредитів; про зміну застави на майно, із заставною вартістю, яка не покриває тіло кредитів; про зменшення процентних ставок за кредитами за договорами із вказаними позичальниками нижче ринкових та облікової ставки не дають підстав для висновку про належне виконання відповідачами своїх фідуціарних обов`язків, закріплених в ст.92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Методичних рекомендаціях щодо вдосконалення корпоративного управління в банках України, затверджених постановою правління НБУ від 28.03.2007 №98;
-          відповідачі не навели жодних обставин про вчинення достатніх дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, що надані групі позичальників (пов`язаним особам банку) за 7 кредитними договорами на загальну суму 50 104 277,21 дол. США та 522 420 460,48 грн, та з яких в подальшому було списано в збиток банку 1 477 708 016,17 грн у зв`язку з веденням відповідачами у справі ризикової кредитної політики;
-          безпідставними є доводи відповідачів про порушення принципу рівності сторін;
-          можливість виявлення недостатності майна банку виникла у Фонду 24.04.2017; перебіг трирічної позовної давності розпочався 25.04.2017 та закінчився 24.04.2020; Фонд звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди з відповідачів 28.08.2020; на дату звернення Фонду з позовом, на території України діяв карантин, під час дії якого строки, визначені у ст.258 ЦК продовжувалися на строк дії карантину; отже Фонд подав позов в межах позовної давності, тому заява про її застосування залишається без задоволення.
7.           30.06.2023 ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у якій просять її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8.          Верховний Суд ухвалою від 14.07.2023 відмовив ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК як таку, що оформлена з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.290 та п.2 ч.4 ст.290 цього Кодексу.
9.           31.07.2023 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена редакція касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 14.07.2023.
10.          На виконання вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК скаржник додав квитанцію від 28.07.2023 №14198991, якою підтверджується доплата судового збору у розмірі 1 444 560,00 грн.
11.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:
1)          щодо п.1 ч.2 ст.287 ГПК: 
-          суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28.10.2021 у справі №910/9851/20, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18; суд процитував неправильну редакцію ч.5 ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; суд не звернув увагу на суттєву зміну як кола осіб, відповідальних за завдання банку збитків, так й розміру відповідальності, застосувавши до спірних правовідносин виключно редакцію ч.5 ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що була чинною до 07.03.2015, що суперечить висновкам Верховного Суду щодо правильного застосування цієї норми права; це мало наслідком безпідставне недослідження судом відповідності та законності заявлених Фондом вимог, зокрема, в частині правильності формування кола осіб, відповідальних за завдання збитків банку у кожний окремий період часу, розміру та підстав відповідальності;
2)          щодо п.3 ч.2 ст.287 ГПК: 
-          суд апеляційної інстанції застосував ст.92 ЦК та інші норми права з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, яка скасована постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/11027/18, чим порушив вимоги ст.236 ГПК, оскільки застосував скасоване судове рішення, що не породжує жодних правових наслідків;
-          відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування ст.79 ГПК за умови невиконання одним з учасників справи ч.10 ст.81 ГПК у справах щодо деліктних зобов`язань у подібних правовідносинах: належних, допустимих і достовірних доказів Фонд не долучив до позовної заяви, не надав їх на виконання ухвали Господарського суду міста Києва; Верховний Суд не сформував правову позицію щодо можливості застосування принципу вірогідності доказів у разі ненадання їх на вимогу суду самим позивачем;
3)          щодо п.4 ч.2 ст.287 ГПК: суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів:
-          суд апеляційної інстанції фактично визначив, що усі відповідачі мають в рівній мірі відповідати за всі рішення, включаючи ті, до яких вони не були причетні;
-          суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст.1166 ЦК, оскільки поширив відповідальність на особу, яка взагалі не була причетною до певних рішень, крім того пов`язав дії ОСОБА_1 в одне нерозривне ціле зі стадією прийняття рішення про надання кредитів, хоча вочевидь його дії було направлені виключно на погашення уже існуючої заборгованості;
-          суд апеляційної інстанції не взяв до уваги та не надав оцінку доказам як щодо причин виникнення проблем з погашенням кредитів, так й вжиття у 2015 - 2017 роках ОСОБА_1 належних заходів для погашення боржниками кредитів;
-          Північний апеляційний господарський суд не застосував висновки Верховного Суду, викладені у п.124 постанови від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, щодо предмету доказування у такій категорії спорів; ці висновки є недостатніми, оскільки не вирішують порядку і механізму чіткого визначення ролі кожного з відповідачів, особливо за умови прийняття ними рішень чи надання рекомендацій в умовах кризи та вже виниклої заборгованості, що унеможливлює правильне вирішення спорів;
-          суд апеляційної інстанції порушив засади рівності сторін, недотримався вимог ст.22 ЦК, статей 224 і 225 Господарського кодексу України при визначенні суми шкоди, заподіяної позивачу; формування Верховним Судом висновків щодо порядку застосування положень ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є надзвичайно важливим, оскільки лише суд, не підміняючи законодавця, може визначити правильний баланс та забезпечення рівноправності сторін;
-          суд не взяв до уваги доводи представників відповідачів, що у справі відсутнє експертне дослідження розміру шкоди, а така підтверджується виключно довідками довільної форми, які складені та підписані представником позивача;
-          суд апеляційної інстанції не врахував, що так зване заподіяння ПАТ "Платинум Банк" збитків, на яке вказує Фонд, не збігається з причинами віднесення НБУ ПАТ "Платинум Банк" до категорії неплатоспроможних;
-          всупереч вимогам ч.2 ст.19 та ст.24 Конституції України, ст.11 ГПК та статей 3, 4, 5, 6 і 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд незаконно довільно визначає коло відповідачів, порушуючи права громадян України та надаючи переваги іноземним громадянам; суд апеляційної інстанції не надав оцінки таким діям; відсутній висновок Верховного Суду щодо можливості Фонду самостійно визначати коло відповідачів у позовних заявах в порядку ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на стадії судового розгляду звертатися із клопотанням про залишення позовних вимог без розгляду.
12.          Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.
13.          Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.
14.           ОСОБА_1 також заявила клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023.
15.          Клопотання обґрунтовує тим, що:
-          дохід відповідача вказує на неможливість сплати ним коштів, що надасть можливість Фонду звернутися до виконавчої служби для застосування нею відповідних повноважень щодо накладення арешту на його майно та його подальшої реалізації, стягнення коштів за рахунок заробітної плати тощо;
-          у разі задоволення касаційної скарги буде неможливо повернути вилучене і реалізоване виконавчою службою майно відповідачів, а його компенсація у грошовому виразі не створить можливості для придбання аналогічного майна, оскільки за існуючих у державі правил не буде враховано ні реальної вартості гривні на час повернення виконання, ні зміни вартості майна.
16.          Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
17.          Відповідно до абз.2 ч.4 ст.294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
18.          Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
19.          Враховуючи наведені заявником доводи та додані на їх підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Відкрити касаційне провадження у справі №910/12955/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
2.          Призначити до розгляду справу №910/12955/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 на 04 жовтня 2023 року о  14:40 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.
3.          Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у справі №910/12955/20.
4.          Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 у справі №910/12955/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
5.          Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 15.09.2023.
6.          Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
7.          Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
8.          Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
9.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
10.          Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/12955/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    В. Студенець