УХВАЛА

19 липня 2023 року
м. Київ

cправа № 922/1444/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,
секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 (колегія суддів: Терещенко О. І. - головуючий, Тихий П. В., Геза Т. Д.) та рішення Господарського суду Харківської області від 31.07.2020 (суддя Калантай М. В.)
за позовом заступника прокурора Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби
до 1. Служби автомобільних доріг у Харківській області (теперішня назва - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області)
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль - Південь»
про визнання недійсним договору
за участю:
відповідача-1: Руженська Б.О. (самопредставництво), Назаренко В.О. (самопредставництво),
відповідача-2: Турлай С.В. (адвокат)
прокурора: Кукло Д.С. (посвідчення),
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2023 відкрито касаційне провадження у та призначено її до розгляду.
Під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 15.02.2023 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №  904/192/22 за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства молоді та спору України до: 1) Підприємства об`єднання громадян "Всеукраїнський реабілітаційно-відновлювальний спортивний центр Національного комітету спорту інвалідів України", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ХЕЛГ" про визнання недійсним договору та стягнення коштів.
Верховний Суд у вищезазначеній справі вказав, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оскільки у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №  904/193/22 та у справі №  904/180/22 (у складі колегій суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів) зазначено, що аналіз положень правових норм Закону України "Про публічні закупівлі" дозволяє дійти висновку про те, що пункт 1 частини першої статті 43 вказаного Закону застосовується до випадків, якщо замовник порушив одну з основних вимог до договору про закупівлю та уклав договір до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі взагалі. В такому разі договір про закупівлю є нікчемним. У випадку інших порушень вимог чинного законодавства при укладенні договору про закупівлю, за винятком тих що передбачені пунктами 2-5 частини першої статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі", такий договір може бути визнаний недійсним в судовому порядку на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), тобто є оспорюваним. Отже, спірний договір про закупівлю за відсутності для цього підстав, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння майном (у даному випадку отримання оплати робіт за рахунок коштів державного бюджету), такий договір згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України, пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі» є нікчемним, а не оспорюваним, як помилково зазначили суди попередніх інстанцій.
Водночас Верховний Суд у справі № 904/192/22 виходить з того, що згідно з частинами першою і другою статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Оскільки спірний договір про закупівлю за відсутності для цього підстав, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння майном (у цьому випадку - отримання оплати робіт за рахунок коштів державного бюджету), то згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України, пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" він є нікчемним.
Вважаючи за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №  904/193/22 та у справі №  904/180/22, з метою забезпечення єдності судової практики щодо застосування статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" справу №  904/192/22 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2023 справу №  904/192/22 було прийнято до розгляду.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Враховуючи викладене, виходячи із конкретних обставин даної справи суд касаційної інстанції вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №  904/192/22.
Керуючись статтями 228, 234, 235, 240 ГПК України,
УХВАЛИВ:
Провадження у справі №  922/1444/20 зупинити до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №  904/192/22.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Г. М. Мачульський

Судді                                                                                                    Л. І. Рогач

                                                                                                    Є. В. Краснов